ISSN 2415-7686 (Online), ISSN 2309-6659 (Print) Тематика: висвітлення результатів наукових досліджень з технологій утримання різних видів птиці на птахофабриках і в умовах сільського двору. Рік заснування: 2002 Засновник: Національний університет біоресурсів і природокористування України, кафедра птахівництва та дрібного твариннитцва. Періодичність: 12 разів на рік Свідоцтво про державну реєстрацію: КВ № 14974-3946 ПР від 19.02.2009 р. Спеціальність ДАК: Ветеринарні науки. Сільськогосподарські науки. Мова видання: Українська, англійська Адреса редакції: 03041, Київ, вул. Героїв Оборони, 15 Телефон: (044)527-87-20 Індексується в наступних міжнародних наукометричних базах даних: Google Scholar
Стосунки між правовласниками і користувачами регулюються на умовах ліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства – Некомерційна – Поширення На Тих Самих Умовах 4.0 Міжнародна (CC BY-NC-SA 4.0):https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0/deed.uk Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами: Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див.The Effect of Open Access).
Авторське право (c) 2026 Сучасне птахівництво
СИСТЕМА ОХОЛОДЖЕННЯ "PAD COOLING" ВІД "LUBING ": оптимальний мікроклімат для птиці
СИСТЕМА ОХОЛОДЖЕННЯ "PAD COOLING" ВІД "LUBING": оптимальний мікроклімат для птиці
СЕЗОННІ ЗМІНИ ЖИРНОКИСЛОТ НОГО СКЛАДУ ЖОВТКІВ КУРЯЧИХ ЯЄЦЬ
Попит на курячі харчові яйця невпинно зростає. Нині яйця є визнаним компонентом раціону здорового харчування людини, тому покращення та належне забезпечення їх якості й поживної цінної є першочерговим завданням. Метою роботи було дослідити жирнокислотний склад харчових яєць, залежно від пори року та відповідно до встановленого раціону. Впродовж 4 сезонів яйця були відібрані від 12 курей-несучок породи геркулес 240-добового віку в одному з фермерських господарств Дубенського району Рівненської області, в якому практикують вільне вигульне утримання. Методом газової хроматографії (за застосування полум’яно- іонізаційного детектора) у жовтках курячих яєць було виявлено та кількісно ідентифіковано 20 жирних кислот: міристинову, міристоолеїнову, пентадеканову, пальмітинову, пальмітолеїнову, маргаринову, гептадеценову, стеаринову, олеїнову, лінолеву, альфа-ліноленову, гондоїнову, арахісову, гама-ліноленову, ейкозадієнову, ейкозатрієнову, арахідонову, ейкозапентаєнову, докозапентаєнову, докозагексаєнову. Встановлено, що масова частка насичених жирних кислот жовтків яєць вірогідно підвищувалася у зимовий та осінній періоди, а саме: була вищою на 25% відносно рівня насичених жирних кислот у літній період. Ненасичені жирні кислоти, в основному, представлені олеїновою та лінолевою кислотами. Масова частка олеїнової кислоти незначно змінювалася і була в межах 38,12-40,64%, з тенденцією до підвищення у зимовий період. Щодо лінолевої кислоти, то найвищий її вміст виявляли в жовтках у літній період (27,77±0,69), а найнижчий – узимку (20,43±0,80). Мононенасичені жирні кислоти мали тенденцію до зниження в літній період, порівняно із зимовим періодом. Що стосується поліненасичених, то найвищий їх вміст у жовтках яєць виявляли влітку, найнижчий – узимку. Жирні кислоти родини омега-3 мали значну тенденцію до підвищення у літню пору року відносно інших сезонів. Отже, встановлено, що система вільного вигульного утримання курей-несучок і відповідний раціон можуть покращувати харчовий профіль жовтка, збільшуючи тим самим його позитивний вплив на здоров'я людей. Ключові слова: харчові яйця, жирнокислотний склад, кури-несучки
ОЦІНКА ПРОТИВІРУСНИХ ТА АНТИМІКРОБНИХ ВЛАСТИВОСТЕЙ екстрактів сульфурованих полісахаридів морських водоростей
Сучасні умови інтенсифікації птахівництва вимагають від фахівців швидкого впровадження ефективних і безпечних рішень для збереження здоров’я птиці та підвищення якості продукції. Одним із перспективних напрямів є використання біоактивних сполук морських водоростей, здатних модулювати імунну відповідь і посилювати бар’єрні функції кишечника. Морські макроводорості є цінним джерелом вітамінів (A, B, C, D, E), мінералів (Fe, Ca, Mg, I, Se), амінокислот та антиоксидантів, необхідних для підтримання фізіологічних процесів і загального стану організму птиці. Особливе значення мають сульфатовані полісахариди клітинних стінок макроводоростей, що характеризуються унікальною структурою та широким спектром біологічної активності, зокрема антикоагулянтною, противірусною, антибактеріальною, протипухлинною, ентеропротекторною, антипроліферативною та імуномодулюючою. На основі інноваційних технологій Olmix Group (Франція) було створено кормову суміш "Альгімун", основними діючими компонентами якої є сульфуровані полісахариди екстрактів морських водоростей: MSP®IMMUNITY (екстракт зелених водоростей, що регулює вроджені та адаптивні імунні реакції) та MSP®BARRIER (екстракт червоних водоростей, який підсилює бар’єрну функцію епітелію кишечника). Синергія цих екстрактів сприяє зменшенню проникнення патогенів через кишковий епітелій та посиленню першої лінії імунного захисту. У ході досліджень встановлено, що "Альгімун" проявляє виражену віруліцидну дію. За експрес-методом підтверджено відсутність зон лізису на місцях нанесення суміші з бактеріофагом, а при дослідах на курячих ембріонах зафіксовано зниження смертності від вірусу хвороби Ньюкасла до 14%. Крім того, засіб продемонстрував антимікробну активність: діаметр зон інгібування росту Staphylococcus aureus-209 та Escherichia coli становив 21 мм та 24 мм відповідно, що співставно з дією стандартних антибіотиків (ципрофлоксацин, амікацин). Таким чином, результати досліджень підтверджують перспективність застосування суміші "Альгімун" у птахівництві як засобу підвищення природної резистентності та захисту організму птиці від патогенних агентів. Ключові слова: птиця, морські водорості, кормова добавка, віруліцидна дія, антибактеріальна дія
"EUROTIER 2024": інновації та перспективи в птахівництві
УКРАЇНСЬКА ПИСАНКА УВІЙШЛА ДО ЮНЕСКО
Вимоги до виробництва та обігу яєць і м’яса птиці
ПЕЛІКАН РОЖЕВИЙ (Pelecanus onocrotalus) в умовах Київського зоологічного парку
Промислове виробництво яєць сягнуло довоєнного рівня Сільгосппідприємства вирощують 50,9% птиці В ЄС зростає споживання курятини Чи зможе Україна й надалі експортувати курятину до ЄС? У січні-жовтні 2024 експорт яєць зріс на 47% від тогоріч
СУЧАСНІ МЕТОДИ ВИЗНАЧЕННЯ ПОКАЗНИКІВ якості та безпечності продукції птахівництва
Галузь птахівництва в Україні та світі динамічно розвивається. Птахівництво є важливим джерелом доходу для дрібних фермерів, приватних та державних операторів ринку. Воно відіграє істотну роль у задоволенні щоденних потреб людей, зокрема, забезпечення організму життєво важливими поживними речовинами завдяки споживанню м'яса та яєць. При цьому вимоги до безпечності та якості продуктів птахівництва істотно зростають. До основних показників якості м’яса птиці відносять органолептичну оцінку, визначення температури м’яса, масової частки жиру, білку тощо. На основні показники безпечності продуктів птахівництва такі як залишки пестицидів, лікарських засобів, важкі метали, поліхлоровані біфеніли, радіонукліди, мікробіологічні показники та мікотоксини встановлені максимально допустимі рівні (МДР). Вони зазначені у відповідних чинних нормативно-правових актах України. Керуючись цими нормами в Україні та в світі розроблені й постійно удосконалюються відповідні методи досліджень. Підготовка проб яєць, яєчних продуктів та м’яса птиці є найбільш важливим етапом під час визначення необхідних показників. Вона складається з відбору проб, екстракції та очищення. Для визначення афлатоксинів, гормонів та антибіотиків у продуктах птахівництва застосовують імуноферментний аналіз (ІФА) та хроматографічні методи: високоефективну рідинну хроматографію (ВЕРХ) з флуоресцентним детектуванням і рідинну хроматографію з мас-спектрометричним детектуванням (LC-MS/MS аналіз). Токсичні елементи та важкі метали визначають методами атомної емісії з індуктивно-зв’язаною плазмою та атомною абсорбцією. Поліхлоровані біфеніли та жирні кислоти в яйцях та м’ясі птиці визначають за допомогою газової хроматографії із застосуванням ПІД та ЕЗД-детекторів і капілярних колонок. У подальшому доцільно провести порівняльну оцінку наявних методів визначення показників якості та безпечності продуктів птахівництва із зазначенням переваг та недоліків конкретних методів досліджень. Ключові слова: продукти птахівництва, аналітичні методи, якість, безпечність
МИСЛИВСЬКІ ФАЗАНИ (Phasianus colchicus) в умовах Київського зоологічного парку
Упродовж останніх років у світі, зокрема й в Україні, спостерігається стійка тенденція до зростання інтересу до розведення фазанів, що зумовлено їх використанням у декоративному птахівництві, для відновлення та поповнення мисливських угідь, а також з метою отримання високоякісної м’ясної продукції типу дичини, яка вирізняється оригінальними смаковими властивостями. У промисловому та фермерському птахівництві для комерційного вирощування переважно застосовують мисливського, або звичайного, фазана (Phasianus colchicus), який характеризується високою адаптаційною здатністю, відносною невибагливістю до умов утримання та стабільними продуктивними показниками. Даний вид широко представлений у зоологічних установах різних країн світу, включаючи зоопарки, де він виконує як експозиційну, так і науково-просвітницьку функцію. Зокрема, фазан звичайний утримується в Київському зоологічному парку, що створює додаткові можливості для проведення спостережень, досліджень та популяризації знань про біологію й утримання цього виду. Метою роботи було дослідити годівлю та особливості утримання мисливських фазанів в умовах Київського зоологічного парку. За результатами проведених досліджень встановлено, що мисливським фазанам розробили спеціальний раціон з дотриманням усіх норм. Поживність кормів, як і сам раціон, поступово змінюють залежно від віку фазанів. До структури раціону входять концентровані, соковиті, тваринного походження корми та вітамінно- мінеральні добавки. На одного фазана витрачається 75-80 г корму на добу залежно від сезону року. Мисливські фазани експонується у модулях зоопарку – більш модернізований варіант вольєрів. Дані модулі напівовальної форми, висота сягає 4 м, площа становить 36,54 м2. У модулях мисливських фазанів утримують за дотримання концепції дикої природи, де за допомогою природних і штучних матеріалів створюється вольєр, який подібний до справжнього середовища існування фазанів. Утримують мисливських фазанів групами по 10-12 особин, у статевому співвідношенні 1-2:8-10, де за кількісним співвідношенням самок більше. Ключові слова: мисливські фазани, годівля, утримання, раціон, корм, вольєр
Дзьобання пір’я – технологічне порушення поведінки у стадах несучок
Вискубування пір'я (FP) і поїдання пір'я є одним з найпоширеніших поведінкових розладів у стадах несучок. У кращому випадку це призводить до порушень терморегуляції у птиці через значні дефекти оперення, а в більш ускладнених ситуаціях – до травм, болю і навіть канібалізму в стаді. Часто важко вказати конкретну причину виникнення дзьобання пір'я через поліетіологічний характер цього явища. Воно може бути результатом взаємодії генетичних та екологічних чинників, таких як відсутність оптимальних умов вирощування (тут, серед іншого: щільність утримання птиці, склад і форма корму, можливості для пошуку їжі тощо). FP підлягає класифікації за цільовим характером і тяжкістю вискубування, а його наслідки завжди розглядаються в контексті порушень благополуччя курей, що впливають на економіку їх вирощування. Оскільки FP може виникати незалежно від системи та способів утримання сільськогосподарських птахів, масштабів виробництва та навіть напряму використання, важливо розробити методи, які запобігатимуть його виникненню або мінімізуватимуть наслідки даного явища. У статті представлено огляд різних класифікацій FP, його причин і наслідків для благополуччя тварин та економіки сільського господарства. Обговорюються методи зменшення FP, включаючи генетичний відбір, збагачення середовища шляхом доступу до підстилки та пасовищ, а також модифікації живлення, такі як збільшення вмісту клітковини в кормі. Особлива увага приділена суперечливій практиці обрізання дзьоба, яка, хоча і є ефективною для зменшення агресії, але викликає етичні питання. Підкреслено, що FP зустрічається у всіх системах сільського господарства, незалежно від їх інтенсивності. Вказано на необхідність подальших досліджень методів поліпшення благополуччя курей та більш ефективних стратегій запобігання цій проблемі. Ключові слова: дзьобання пір'я, кури, благополуччя, поведінка, утримання, годування
КОМПЛЕКСНІ СОРБЕНТИ мікотоксинів у птахівництві
Забезпечення здоров’я птиці та покращення її продуктивності в сучасних умовах значною мірою пов’язано з використанням різноманітних адсорбентів мікотоксинів, оскільки значне поширення ураження зернових кормів плісеневими грибами збільшує ризики і все більше ставить під загрозу безпеку та якість кормів для тварин. Це зумовило проведення аналізу сорбентів мікотоксинів, які використовуються в птахівничих господарствах для профілактики виникнення мікотоксикозів у птиці. Аналіз представлених на ринку сорбентів мікотоксинів, їх використання в птахівничих господарствах свідчить про поширення саме комплексних препаратів. Більшість представлених препаратів містять неорганічні (мінеральні) та органічні складові у різному поєднанні. Практично всі мають гідрати алюмосилікатів натрію та кальцію, що забезпечує ефективне зв’язування мікотоксинів шляхом адсорбції. У малокомпонентні препарати включена додатково органічна складова – органічні кислоти, з метою покращення здоров’я, росту птиці, засвоєння корму та мікробіологічної безпеки. Багатокомпонентні препарати містять додатково інші неорганічні (природні глини, кремніймісткі сполуки) та органічні складові, які мають багатогранний вплив на організм птиці – препарати клітинної стінки дріжджів (MOS), які володіють пробіотичною властивістю і відіграють важливу роль у зв’язуванні мікотоксинів і покращенні мікросередовища травного тракту тварини; борошно з бурих водоростей; екстракти рослин (екстракт розторопші зокрема) та інші біологічно активні препарати (похідні амінокислот, ензими, ефірні олії), що пом’якшують наслідки мікотоксикозів за рахунок гепатопротекторнх, антиоксидантних, імуномоделюючих і протизапальних властивостей. Полікомпонентні сорбенти мікотоксинів є більш ефективними внаслідок комплексної дії на організм сільськогосподарської птиці. Використання адсорбентів мікотоксинів у птахівництві за врахування аналізу їх характеристик, взаємодії з мікотоксинами в організмі птиці, аналізу якості комбікормів потребує проведення досліджень щодо визначення оптимальних засобів та умов їх використання. Ключові слова: мікотоксини, корми, плісеневі гриби, сорбенти, птахівництво
ДОЦІЛЬНІСТЬ ЗАСТОСУВАННЯ КОРМОВОГО ПРЕПАРАТУ СОЄВИХ ІЗОФЛАВОНІВ у птахівництві для корегування мінерального обміну
Мінеральні речовини приймають участь в усіх обмінних процесах організму птиці, є каталізаторами метаболізму; від ефективності мінерального обміну залежить її продуктивність, якість і безпечність продукції птахівництва, рентабельність і прибутковість галузі. Для активізації остеогенезу обґрунтовано вибір ізофлавонів, оскільки широкий спектр біологічної дії поліфенолів дозволяє здійснювати системний корегуючий вплив на органи та системи, істотно підвищуючи неспецифічну резистентність організму до ендо- та екзогенних факторів. За розробленою технологією отримано кормовий препарат соєвих ізофлавонів (ЕКСО), визначено його вплив на основні показники мінерального обміну в організмі лабораторних тварин та окреслено перспективи його використання у птахівництві. Встановлено, що хімічний склад ЕКСО представлений широким спектром водорозчинних речовин: пептиди, амінокислоти (32-38%), цукри (42-46%), вітаміни, фенольні сполуки, макро- та мікроелементи, ізофлавони геністеїн і дайдзеїн. Значна кількість інгібіторів протеолізу в препараті, які володіють антизапальними властивостями, пребіотики (рафіноза і стахіоза), які усувають явище дисбіозу та дозволяють використати потенціал нормобіоти для посилення остеобіотичної дії. In vivo встановлено: введення в організм препарату соєвих ізофлавонів ЕКСО збільшує в сироватці крові активність лужної фосфатази (біохімічний маркер остеобластів): починаючи з 8-ї доби застосування, в дозі 300 мг/г, а також 24-ї доби в дозі 150 мг/кг і до кінця спостереження рівень активності вірогідно вище відповідних показників у контрольній групі. Введення ЕКСО знижує вміст кальцію в крові на 14-у добу в дозі 300 мг/кг і на 34-у добу в дозі 150 мг/кг, що свідчить про інтенсивне протікання процесів мінералізації в організмі. Щоденне введення ЕКСО значно скоротило термін ущільнення кісток: у дозі 150 мг/кг – на 30 діб раніше, і 300 мг/кг – на 40 діб, ніж у контрольній групі. Рекомендовано включати в раціони птиці кормовий препарат ЕКСО, не підвищуючи вміст у кормі кальцію. Ключові слова: мінеральний обмін, сільськогосподарська птиця, соя, ізофлавони, остеобіотики, кісткова тканина, комбікорм
ШВИДКІСТЬ РОСТУ КУРЧАТ-БРОЙЛЕРІВ за використання різних рівнів валіну в раціоні
У статті висвітлено результати досліджень з визначення оптимального рівня валіну в комбікормах для курчат-бройлерів. У науково-господарському досліді досліджено вплив різних рівнів валіну в комбікормах на живу масу, абсолютні, середньодобові, відносні прирости та витрати корму у курчат-бройлерів. У добовому віці 330 курчат-бройлерів кросу "Росс-308" випадковим чином розподілені на 3 групи, по 110 голів у кожній, які отримували повнораціонні гранульовані корм, що відрізнялись рівнями валіну. Годували бройлерів повнораціонними гранульованими комбікормами. Кількість обмінної енергії поживних і біологічно активних речовин у комбікормах для всіх груп бройлерів була однаковою. При цьому, комбікорми для бройлерів піддослідних груп відрізнялися за вмістом валіну. Поживність комбікормів змінювали залежно від віку бройлерів: 1-10, 11-24, 25-37 і 38-45 діб. Кількість загального валіну в комбікормі для першої групи відповідно становила – 11,7; 10,6; 9,8; 9,3 г/кг, для другої – 12,2; 11,1; 10,2; 9,7 г/кг і для третьої – 11,2; 10,2; 9,4; 8,9 г/кг. Тобто, у другій групі бройлери отримували раціон з підвищеним (до 5%) вмістом валіну порівняно з першою групою, а в третій – зі зниженим (до 5%). Результати досліджень свідчать, що курчата-бройлери у першій (3325,1 г) і другій (3402,2 г) групі наприкінці вирощування (45 діб) мали живу масу дещо більшу за рекомендовану компанією "Авіаген" (3295 г). У третій групі курчата-бройлери за живою масою (3247 г) дещо не досягли стандартних показників. Порівняно з контролем, курчата, які отримували комбікорм із збільшеним рівнем валіну, мали вищу фінальну живу масу на 2,3%. Опис росту молодняку курчат-бройлерів за допомогою математичних методів підтвердив S-подібну форму кривої росту з високим коефіцієнтом детермінації для кожної піддослідної групи з коефіцієнтом достовірної апроксимації R2=1.
"АГРОВЕСНА 2025" як відображення сучасних тенденцій розвитку аграрного сектору України
"GRAIN STORAGE FORUM 2025": підсумки роботи
Морфологічні показники крові та продуктивність курчат-бройлерів за Т-2 токсикозу і застосування біоадсорбенту "БіоБон"
Однією з актуальних проблем, з якою доволі часто стикається сучасне птахівництво, є проблема появи та поширення мікотоксикозів, які здатні негативно впливати на стан здоров’я сільськогосподарської птиці й спричиняти значні економічні збитки для виробників продукції птахівництва. Одним з найбільш небезпечних мікотоксикозів для промислового птахівництва є Т-2 мікотоксикоз, що викликається трихотеценовим мікотоксином, який продукується грибами роду Fusarium. Відомо, що Т-2 токсин має виражену цитотоксичну, імуносупресивну та гематотоксичну дії, що призводить до зниження показників продуктивності сільськогосподарської птиці, погіршення імунного статусу та підвищеної чутливості до інфекцій, які часто розвиваються на фоні негативної дії на організм птиці мікотоксинів. Метою нашого дослідження було вивчити вплив Т-2 токсину на морфологічні показники крові та продуктивність курчат- бройлерів, а також оцінити ефективність кормового біоадсорбенту мікотоксинів "БіоБон" для профілактику Т-2 токсикозу. В експерименті було сформовано три експериментальні групи курчат-бройлерів по 30 голів у кожній: контрольну, першу дослідну (з додаванням Т-2 токсину в кількості 0,2 мг/кг корму) та другу дослідну (з додаванням Т-2 токсину та біоадсорбенту "БіоБон"). Із 15-ї до 28-ї та на 35-у добу в крові курчат усіх груп зростав вміст гемоглобіну із наступним зменшенням на 42-у добу, однак ми спостерігали тенденцію до збільшення рівня гемоглобіну в крові птиці другої дослідної групи на 2,4% порівняно з показником гемоглобіну контрольної групи. На 28-у добу в курчат-бройлерів першої дослідної групи спостерігається виражена тенденція до зниження показників кількості лейкоцитів на 22,88% та лімфоцитів на 18,04%, що вказує на виражену імуносупресивну дію Т-2 токсину за його введення до раціону курчат-бройлерів першої дослідної групи. Біоадсорбент "БіоБон" за його додавання до комбікорму в кількості 2 кг/т нівелював негативний вплив Т-2 токсину на організм піддослідних курчат-бройлерів, забезпечуючи зростання забійної маси до 2917 г, а також сприяв зниженню коефіцієнту конверсії корму – 1,690 кг/кг.
Авторське право (c) 2024 Сучасне птахівництво
Показники продуктивності та збереженості поголів’я курчат-бройлерів за використання в годівлі дріжджової клітинної стінки
Оскільки з 2006 року в Європейському союзі запроваджена заборона на застосування кормових антибіотиків у птахівництві, виникає потреба в пошуку альтернативних методів профілактики інфекційних хвороб сільськогосподарської птиці. Метою нашого дослідження була оцінка ефективності застосування пребіотичного препарату "Іст Сел Вол", виробник "Angel Yeast LTD", діючою речовиною якого є клітинна стінка, виділена із дріжджів виду Saccharomyces cerevisiae, при вирощуванні курчат-бройлерів. Був проведений аналіз його впливу на ріст і збереженість курчат-бройлерів. Науково-господарський дослід, який тривав протягом 38 діб, проведено на 74410 курчатах-бройлерах кросу "Кобб-500", з яких було сформовано 2 групи. Єдиною відмінністю дослідної групи від контрольної стала добавка пребіотичного препарату дріжджової клітинної стінки "Іст Сел Вол" з розрахунку 1 кг препарату на тонну комбікорму. Після закінчення виробничого циклу було встановлено позитивний стимулюючий вплив досліджуваного препарату на ріст курчат-бройлерів. У результаті застосування препарату дріжджової клітинної стінки середньодобовий приріст живої маси курчат-бройлерів дослідної групи був на 0,81% вищим порівняно із птицею контрольної групи, а середня маса однієї тушки курчат дослідної групи була на 1,17% більшою порівняно з контролем. Застосування досліджуваного пребіотичного препарату сприяло покращенню конверсії корму на 2,4%. Європейський індекс ефективності вирощування дослідних курчат-бройлерів був на 3,3% вищим порівняно з контрольними. В дослідній групі також було відмічено збільшення показника збереженості поголів’я на 0,5%. Отримані результати демонструють ефективність препарату дріжджової клітинної стінки "Іст Сел Вол" при промисловому вирощуванні курчат-бройлерів і демонструють потенціал застосування цього засобу для профілактики захворювань бактеріального характеру та зниження негативного впливу мікотоксинів при вирощуванні курчат-бройлерів.
Авторське право (c) 2025 Сучасне птахівництво
Якість м’яса курчат-бройлерів за застосування пробіотичного препарату
Розвиток науки та нові технології, що створюються на основі її досягнень, відкривають альтернативні шляхи вирішення проблем продовольчої безпеки. Пріоритетом у цьому аспекті може стати розвиток нових технологій зі створення комбінованих пробіотичних препаратів. Ці технології дозволяють принципово новими засобами вирішувати існуючі проблеми, зокрема, отримання достатньої кількості продовольства, безпечного для здоров'я людини. Розроблення та випробування ефективних натуральних профілактичних препаратів і схем їхнього застосування курчатам-бройлерам, особливо за виробництва органічних і функціональних продуктів, є нагальним питанням сьогодення для розвитку, поліпшення ефективності та рентабельності галузі птахівництва. Нами досліджено вплив комбінованого пробіотичного препарату “ТІММ-П" на м’ясо курчат-бройлерів. Препарат “ТІММ-П" випоювали курсами на 1–5 добу, 21–25 та 30-35 доби вирощування птиці. Визначення хімічного складу м’яса у 42-добових дослідних курчат-бройлерів свідчить про вірогідне збільшення вмісту загального білка у м’язовій тканині птиці за застосування пробіотика. Встановили вірогідний вплив пробіотичного препарату на подовження терміну зберігання м’яса птиці на підставі вивчення органолептичних, хімічних показників м’яса курчат-бройлерів під час зберігання в охолодженому стані. На 7-у та 9-у добу зберігання тушок дослідної групи, якій застосовували пробіотик, реєстрували вірогідне зниження рівня величини рН, кислотного та перекисного числа жиру в м’ясі. Таким чином, пероральне випоювання пробіотичного препарату поліпшує показники якості м’яса курчат- бройлерів та подовжує термін його придатності. Отже, комплексний пробіотичний препарат “ТІММ-П" можна рекомендувати для застосування під час вирощування курчат-бройлерів, а також в якості альтернативи антибіотикам в органічному птахівництві.
Енергетична поживність та перетравність поживних речовин високопротеїнового соняшникового концентрату в годівлі курчат бройлерів
Дослідження проводились у науково-дослідній лабораторії "Кормових добавок" і ННВЛ "Живлення тварин та якості кормів" кафедри годівлі тварин та технології кормів ім. П.Д. Пшеничного Національного університету біоресурсів і природокористування України на курчатах-бройлерах кросу "Кобб-500". Метою роботи було дослідити фактичну енергетичну поживність і перетравність поживних речовин високопротеїнового соняшникового концентрату в годівлі курчат-бройлерів. Визначення перетравності поживних речовин високопротеїнового соняшникового концентрату проводили простим способом, у двох модифікаціях: прямим методом і методом інертних речовин. Як інертну речовину використовували природний компонент кормів рослинного походження – лігнін. Дослід проведено на 12 курчатах-бройлерах віком 32–42 доби. Птицю утримували в індивідуальних клітках. Площа на одну голову становила 0,2 м2, фронт годівлі – 25 см, напування – 3 см. Тривалість досліду становила 10 діб. Одночасно перетравність різними способами визначали у групі піддослідних курчат. Фізіологічний дослід складався з підготовчого та основного періодів. У підготовчий період досліду, тривалістю 5 діб, птицю привчали до споживання досліджуваного корму та нових умов утримання, встановлювали рівень споживання корму. Перетравність сирого протеїну виявилася порівняно високою та становила 95%. Причому розбіжність між показниками, отриманими за визначення перетравності прямим методом і методом інертних речовин була мінімальною, менше 1%. Така сама картина спостерігалася за перетравністю сирого жиру, показник був у межах 85%. Розбіжність між двома методами виявилася мінімальною – 0,5%. Перетравність структурних вуглеводів була не високою, що є характерним, передусім, для молодняку птиці. Загальна енергетична цінність високопротеїнового соняшникового концентрату для курчат-бройлерів є на рівні 11,624–13,968 МДж/кг.
високоротеїновий соняшниковий концентрат
Кроси курей селекційної компанії "Dominant Genetika s.r.o."
Селекційні птахівничі компанії пропонують курей власної селекції, розведення яких є доцільним за різних технологій, зокрема, органічного виробництва. Проведений аналіз генофонду курей чеської компанії ТОВ "DOMINANT Genetika s.r.o." дозволив обгрунтувати переваги використання окремих гібридів. Різноманіття пропонованих гібридів зумовлено використанням вихідного матеріалу: 14 гібридів отримані шляхом схрещування окремих ліній порід род-айленд, суссекс і плімутрок, "Dominant leghorn D229" – 4-х популяцій білих леггорнів, 4 гібриди – леггорнів з різнобарвним забарвленням оперення, 6 гібридів – за залучення породи араукана, "Dominant darkshell DS109" – породи маран, 2 гібриди – лінії Naked Neck. Колір забарвлення оперення і шкаралупи яєць значно різняться поміж гібридами. Фінальні гібриди є аутосексними за забарвленням оперення або швидкістю росту махових пір’їн. Діапазон віку досягнення 50% несучості птиці становить 22-28 тижнів, пік несучості у віці 29-30 тижнів – 88-94 % без різниці між батьківськими і промисловими стадами. Несучість курей промислового стада становить 240-320 яєць за 59 тижнів, батьківського стада – до 275 яєць за виходу інкубаційних яєць до 250 шт. за 49 тижнів. Визначено гібриди з найбільшою (62-63 г) та найменшою (58 г) масою яєць. Маса яєць у птиці батьківського стада характеризується більшою вирівняністю. Упродовж продуктивного періоду середньодобове споживання корму становить 105-132 г. Збереженість курей батьківського стада становить 94-97%, фінальних гібридів 93- 97%. Для отримання м’яса пропонуються півні з повільним ростом, які на 77-у добу досягають маси 1842 г за конверсії корму 2,79 кг за високого вмісту α-токоферолу, оптимального співвідношення жирних кислот. Кроси курей компанії можуть задовольнити виробників харчових яєць та м’яса птиці за утримання їх у присадибних господарствах, фермерських господарствах, за органічного господарювання, за інтенсивного ведення галузі.
Ріст молодняку індиків за різних рівнів лізину і метіоніну в комбікормах
У статті досліджено вплив використання повнораціонних комбікормів з різними рівнями лізину та метіоніну на ріст молодняку індиків. Експериментальні дослідження виконано на молодняку індиків м’ясного напряму продуктивності кросу "Big-6". За методом збалансованих груп у добовому віці було сформовано п’ять піддослідних груп птиці. Дослід тривав 126 діб та поділявся на два періоди: зрівняльний (7 діб) та основний (119 діб). У зрівняльний період піддослідний молодняк споживав комбікорми контрольної групи. В основний період досліду кількість лізину та метіоніну відносно комбікорму птиці контрольної групи за періодами вирощування зменшувалась або збільшувалась пропорційно на 5 і 10%. Встановлено, що різні рівні лізину та метіоніну в комбікормах для молодняку індиків позначаються на його продуктивності по-різному. Зокрема, на час закінчення досліду у 126-добовому віці найвищої живої маси досягли індики, які споживали комбікорм зі збільшенням кількості лізину та метіоніну на 5 і 10% – вони переважали аналогів контрольної групи відповідно на 5,9 (Р<0,01) і 3,6%. Птиця, яка отримувала комбікорм зі зменшеною кількістю лізину та метіоніну за згаданим показником поступалася перед контрольними ровесниками відповідно на 5,6 (Р<0,05) і 2,7%. Опис росту молодняку індиків за допомогою математичних методів підтвердив S-подібну висхідну форму кривої росту з високими коефіцієнтами детермінації для кожної піддослідної групи. Доведено, що майже в усі періоди досліду молодняк індиків, який споживав комбікорм з вищим рівнем лізину та метіоніну переважав за середньодобовими приростами живої маси аналогів, яким згодовували комбікорм із меншою часткою лізину й метіоніну. Загалом, вищими середньодобовими приростами живої маси характеризувався молодняк, який споживав комбікорм зі збільшеним рівнем лізину та метіоніну на 5 і 10% – він переважав контрольних аналогів за згаданим показником у середньому відповідно на 6,1 та 3,6%. Піддослідна птиця, яка отримувала комбікорм із зменшеною кількістю лізину та метіоніну на 10 і 5% поступалися за таким показником перед ровесниками першої групи відповідно на 5,9 і 2,7%. Встановлено, що залежність між різними рівнями лізину й метіоніну у комбікормі для молодняку індиків та його середньодобовими приростами живої маси описується поліноміальною лінією з коефіцієнтом достовірної апроксимації R2=1. Одночасно кореляційний аналіз свідчить, що між цими явищами існує прямий середній зв'язок (r =0,6, Р<0,005).
Канада відкрила для українських експортерів ринок яєчних продуктів Україна значно збільшила експорт яєць у першому півріччі 2024 року На птахофабриках Рівненщини на третину збільшилося поголів'я птиці
Вирощування молодняку індиків за різних співвідношень лізину і метіоніну в комбікормах
У статті досліджено вплив згодовування повнораціонних комбікормів з різним співвідношенням лізину та метіоніну на продуктивність молодняку індиків. Експериментальні дослідження виконано на молодняку індиків м’ясного напряму продуктивності кросу "Big-6". За методом збалансованих груп у добовому віці було сформовано п’ять піддослідних груп птиці. Дослід тривав 126 діб і поділявся на два періоди: зрівняльний (7 діб) та основний (119 діб). У зрівняльний період піддослідний молодняк споживав комбікорми контрольної групи. В основний період досліду частка метіоніну відносно лізину в комбікормі за періодами вирощування зменшувалась або збільшувалась на 5 або 10%. Встановлено, що різне співвідношення лізину та метіоніну в комбікормах для молодняку індиків позначається на його продуктивності по-різному. Так, у 126-добовому віці найвищу живу масу мали індики, які отримували комбікорм із збільшенням частки метіоніну відносно лізину на 5 і 10% – вони переважали аналогів контрольної групи відповідно на 5,9 (Р<0,05) і 3,6%. Молодняк, який споживав комбікорм із зменшеною часткою метіоніну відносно лізину на 10 і 5% за згаданим показником поступався перед контрольними ровесниками відповідно на 4,4 і 2,2%. Збільшення частки метіоніну відносно лізину на 5 і 10% у комбікормі індиків на усіх етапах їх вирощування сприяє зниженню витрат корму на 1 кг приросту живої маси відповідно на 4,5 і 2,2%. Доведено, що залежність між співвідношеннями лізину й метіоніну у комбікормі для молодняку індиків та його витратами на 1 кг приросту живої маси описується поліноміальною лінією з коефіцієнтом достовірної апроксимації R2=1. Кореляційний аналіз свідчить, що між цими двома показниками існує достовірний (Р<0,05) сильний зворотний зв’язок (rs= – 0,9). Показник збереженості птиці у всіх піддослідних групах був близьким (94-96%), проте вірогідного впливу різних співвідношень лізину і метіоніну в комбікормах за вирощування птиці на її збереженість не встановлено
Епізоотична ситуація щодо вірусу інфекційного бронхіту курей та бактеріальна коінфекція
У зв’язку із значною мінливістю вірусу інфекційного бронхіту курей та ускладненням патологічного процесу внаслідок вторинної бактеріальної інфекції, що в комплексі призводить до значних економічних збитків, актуальним є оцінка епізоотичної ситуації по цьому захворюванню для вдосконаленням існуючих та впровадженням новітніх методів контролю. З огляду на це, метою роботи було оцінити епізоотичну ситуації щодо вірусу інфекційного бронхіту на птахофабриках м’ясного та яєчного напрямів деяких регіонів України, а також дослідити вплив інфекційного бронхіту на розвиток вторинної бактеріальної інфекції. Дослідження було проведено у 2024 році на чотирьох птахофабриках яєчного та м’ясного напрямів Хмельницької, Львівської, Рівненської, Чернівецької та Одеської областей. Від курчат-бройлерів у забійний період, а також курей-несучок різного віку було відібрано сироватки крові для оцінки рівня антитіл щодо вірусу інфекційного бронхіту. Враховуючи результати серологічного дослідження, клінічні та патологоанатомічні, гістологічні ознаки, проведено ПЛР з подальшим типуванням вірусу інфекційного бронхіту, що циркулював. Наявність бактеріального коінфікування визначали за допомоги рутинного мікробіологічного дослідження. Проаналізовано 432 зразки сироваток крові. Клінічні ознаки та патологоанатомічні зміни були виявлені лише у 50% досліджених зразків. З проблемних господарств у бройлерів переважно детектували фібринозний трахеїт та набряк, гіперемію нирок, у курей-несучок – атрофію нирок і формування перетяжок на фолікулах. Основними гістологічними змінами характерними для вірусу інфекційного бронхіту були атрофія війчастого шару епітелію слизової та потовщення підслизової оболонки трахеї внаслідок лімфоцитарно-макрофагальних інфільтратів, а також у разі інфікування варіантними штамами – нефрозонефрит. Оцінка епізоотичної ситуації та значення вірусу інфекційного бронхіту в патологічному процесі можлива лише за комплексного аналізу результатів серологічного, гістологічного та молекулярно- біологічного дослідження, що дозволяє оцінити напруженість імунітету, характер і ступінь патоморфологічних змін, а також виявити РНК збудника.
Технологія виробництва інкубаційних яєць курей кросу "Новоген браун"
Наразі в Україні для промислвого виробництва яєць використовують кроси курей, які завозять із-за кордону. Найбільш поширеними є кроси "Ломанн коричневий", "Ломанн білий", "Хай-Лайн білий", "Хай-Лайн коричневий", "Новоген білий", Новоген браун" та інші. Для комплектування промислового стада несучок використовують ремонтний молодняк, отриманий від батьківського стада, яке утримують у репродукторі ІІ порядку. Статус репродуктора ІІ порядку з розведення курей кросів "Новоген" має ТОВ "Слов'яни" (Київська область). У зв’язку з цим, метою роботи було дослідити технологію виробництва інкубаційних яєць курей кросу "Новоген браун" в умовах ТОВ "Слов'яни". Добових курчат батьківських форм даних кросів поставляє у господарство французька селекційна компанія “Novogen” ("Новоген"). Продуктивність курей батьківського стада кросу "Новоген браун" дослідили при їх утриманні у кліткових батареях "Salmet". У приміщенні розміром 120х18,2 м (площею 2184 м2) встановлено сім 4-ярусних батарей, що забезпечує розміщення поголів’я у кількості 38770 курок і півнів зі статевим співвідношення 8,6:1. Годують курей батьківського стада у господарстві сухими повнораціоннимикомбікормами, з поживінстю відповідно до рекомендацій компанії “Новоген”. Вміст сирого протеїну та інших речовин у комбікормах змінюється тричі за продуктивний період, залежно від віку курей. Щодо сирого протеїну, то цей показник має тенденцію до зменшення. Рекомендується найменший рівень загальної клітковини – 4,0%. У господарстві батьківське поголів’я використовують до 72-тижневого віку. При цьому, фактична несучість у розрахунку на початкову несучку майже не відрізняється від нормативної (298,6 шт.) і становить 299,2 та 298,3 яєць. Збереженість курей в умовах господарства дещо нижча від рекомендацій (на 0,9-1,2%), а витрати корму на яйце – вищі (на 3,08 та 3,59 г).