Землеустрій, кадастр і моніторинг земель
ISSN 2518-7325 (Online), ISSN 2306-1677 (Print) Тематика журналу спрямована на висвітлення проблем земельної реформи, питання землеустрою, земельного кадастру, землевпорядної освіти та інших проблем розвитку суспільства, входження України в міжнародні економічні союзи. Державна реєстрація: Ідентифікатор медіа R30-02300. Рішення Національної Ради України з питань телебачення і радіомовлення від 21.12.2023 р. № 1795, протокол № 31. Фахова реєстрація у МОН України (Категорія Б): <a href="https://mon.gov.ua/ua/npa/pro-zatverdzhennya-rishen-atestacijnoyi-kolegiyi-ministerstva-vid-09-lyutogo-2021-roku" target="_blank" rel="noreferrer noopener" data-safe-proxy-url="https://secureurl.ukr.net/linkfilter/-80iNaIOg6jVYyrtDbLS4Pb3K-Y/aHR0cHM6Ly9tb24uZ292LnVhL3VhL25wYS9wcm8temF0dmVyZHpoZW5ueWEtcmlzaGVuLWF0ZXN0YWNpam5veWkta29sZWdpeWktbWluaXN0ZXJzdHZhLXZpZC0wOS1seXV0b2dvLTIwMjEtcm9rdQ/ZDkOQPrRZsuNaXfn2RT_vOVix79W_xktla4n0OWzDRMxw1Qm267oIon_SUXC7DkTNHFXm2u3LRQDcULplFUEc48ZBHspfUZ00lHjwJe4zfDlIstyoOoVrWD2UfdlG-chORS_tSj8H6S6HJCNyw:N8M1ePPdmfXc2kUM?lang=uk">Наказ №157 від 9.02.2021 року.(економічні науки, 051 спеціальність), Наказ МОН №735 від 29.06.2021 р. (технічні науки, 193 спеціальність). Мова видання: українська, англійська. Журнал включений та індексується в наступних міжнародних бібліографічних базах даних: <a href="https://doaj.org/toc/2518-7325?source=%7B%22query%22%3A%7B%22filtered%22%3A%7B%22filter%22%3A%7B%22bool%22%3A%7B%22must%22%3A%5B%7B%22terms%22%3A%7B%22index.issn.exact%22%3A%5B%222306-1677%22%2C%222518-7325%22%5D%7D%7D%5D%7D%7D%2C%22query%22%3A%7B%22match_all%22%3A%7B%7D%7D%7D%7D%2C%22size%22%3A100%2C%22sort%22%3A%5B%7B%22created_date%22%3A%7B%22order%22%3A%22desc%22%7D%7D%5D%2C%22_source%22%3A%7B%7D%7D">DOAJ, Index Copernicus, Ulrichsweb, CrossRef, ResearchBib, EBSCO Publishing, AGRIS, EuroPub, DRJI, PBN, JournalTOCs, WorldCat, Google Scholar, МIAR, BASE, EZB, SIS. <a href="/index.php/Zemleustriy/manager/setup/<img%20src="[binary]">
Національний університет біоресурсів і природокористування України
Стосунки між правовласниками і користувачами регулюються на умовах ліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства – Некомерційна – Поширення На Тих Самих Умовах 4.0 Міжнародна (CC BY-NC-SA 4.0):https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0/deed.uk Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами: Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див.The Effect of Open Access).
Застосування штучного інтелекту при фотограмметричному опрацюванні цифрових даних
У статті розглядається вплив алгоритмів нейромереж штучного інтелекту на процес фотограмметричного опрацювання цифрових знімків та формування щільних хмар точок. Зазначено, що інтеграція алгоритмів машинного навчання, зокрема глибокого навчання, дозволяє автоматизувати ключові етапи опрацювання, підвищити точність класифікації об’єктів, оптимізувати геометричну корекцію зображень та покращити якість кінцевих геопросторових продуктів у вигляді ортофотоплана місцевості. Описано основні етапи фотограмметричного процесу: від збору первинних даних до формування ортофотопланів та тривимірних моделей місцевості. Особлива увага приділяється ролі нейромережі у покращенні щільності хмари точок за рахунок правильної інтерпретації точок на цифрових знімках, класифікації об’єктів та зменшенні впливу людського фактора. Визначено виклики, пов’язані з потребою у великих обсягах якісних навчальних даних. Обґрунтовано перспективність застосування нейромереж штучного інтелекту у фотограмметрії та необхідність подальших досліджень у цьому напрямку. Ключові слова: нейромережа, штучний інтелект, фотограмметрія, машинне навчання, хмара точок, ортофотоплан, 3D-модель, цифровий знімок.
Геоінформаційні технології моделювання стану геосистем
Авторське право (c) 2025 Землеустрій, кадастр і моніторинг земель https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Онтологія меж у системі сучасного землеустрою: від геометрії до режиму прав і цінностей
Стаття концептуалізує поняття «межа» в сучасному землеустрої як інституційно-режимну категорію, що перевищує геометричне трактування лінії поділу. На основі порівняльно-історичного та інституційного аналізу, нормоорієнтованого моделювання і формальної онтологізації (LADM) обґрунтовано перехід від матеріально-геометричної до режимної онтології простору, де межа функціонує як подія-відношення, що конституює права, обмеження, відповідальності та рентні потоки. Ідентифіковано чотири структурні рівні межі — матеріальний, правовий, інформаційний, екологічний — і показано їх супервенійні зв’язки та причинний вплив процедурної валідності даних на легітимність режимів. Сформульовано принципи онтологічного дизайну меж (конститутивність процедури, багатомодусність, адаптивність, метричність якості, сумісність і пріоритети, ціннісна прозорість), що уможливлюють інтеграцію правових норм, просторових даних та механізмів управління цінністю землі. Практична корисність полягає у переході від «реєстру ліній» до динамічної режимної моделі простору для кадастрових і планувальних систем, підвищенні якості рішень, мінімізації конфліктів і прозорому розподілі вигод. Робота позиціонується як внесок у становлення теорії сучасного землеустрою як фундаментальної дисципліни; анонсовано подальші публікації щодо формалізації режимів, GeoBIM-інтеграції та процедур оцінки легітимності. Ключові слова: межа; онтологія простору; землеустрій; LADM; інституційні режими; права й обмеження; 3D/4D-кадастр; інтероперабельність; value capture; просторове врядування.
Земельні відносини та актуальні проблеми земельної реформи
Комплексний підхід до планування, оцінки та реалізації робіт із зняття родючого шару ґрунту: від нормативів до доказових практик землеустроюродючого шару ґрунту
Запропоновано науково-методичні підходи щодо розроблення заходів з охорони земель в сучасній документації із землеустрою. У статті розглянуто сучасні вимоги до розроблення робочих проєктів землеустрою щодо зняття та перенесення родючого шару ґрунту відповідно до нормативно-правової бази України. Окреслено основні завдання таких проєктів, серед яких – забезпечення раціонального використання та збереження родючості ґрунтів, мінімізація негативних наслідків господарської діяльності та відновлення порушених земель. Проведено аналіз ключових показників, що визначають доцільність зняття й складування ґрунтових шарів: вміст гумусу, кислотність, частка обмінного натрію та гранулометричний склад. Показано, що дотримання цих параметрів є важливим чинником екологічної безпеки та сталого розвитку аграрного виробництва. Зміст робочих проєктів землеустрою включає завдання на проєктування, пояснювальну записку, характеристику природних умов, результати ґрунтових і геодезичних обстежень, проєктні рішення із визначення комплексу заходів з охорони земель, плани агровиробничих груп ґрунтів та розрахунки кошторисної вартості виконання робіт. Така структура забезпечує наукову обґрунтованість рішень і практичну ефективність їх реалізації. Стаття узагальнює актуальні знання та практики у сфері землеустрою, пропонуючи комплексний підхід до розроблення робочих проєктів землеустрою. Пропоновані правила та рекомендації можуть служити основою для фахівців, зайнятих у сфері управління земельними ресурсами, агрономії та екології. Ключові слова: охорона земель, землеустрій, поліпшення стану земель, управління земельними ресурсами, документація із землеустрою, зняття родючого шару ґрунту, робочий проєкт землеустрою.
Проектування прибережно-захисних смуг водоохоронних зон засобами ГІС
Проаналізовано нормативно-правові засади проектування водоохоронних зон та їх роль для охорони природного середовища, визначення меж прибережно-захисних смуг та вплив рельєфу на розміри зон обмежень. Досліджено територію Кам'янопотоківської територіальної громади Кременчуцькому районі Полтавської області. Проведено класифікацію водних об’єктів території дослідження, визначено нормативні значення прибережно-захисних смуг відповідно до їх розмірів згідно вимог чинного законодавства. На основі відкритих даних про рельєф території здійснено розрахунок схилів та передбачено подвоєння прибережно-захисних смуг в межах схилів понад 3 градуси. Розроблено геопросторову динамічну модель проектування прибережно-захисних смуг водоохоронних зон з урахуванням законодавчих норм та рельєфу та їх вплив на види діяльності. Модель створено та апробовано за допомогою програмного модуля Model Builder в ArcGIS Pro. Як результат дослідження, застосовано модель до зібраних вхідних даних та запроектовано прибережно-захисні смуги водоохоронних зон в межах досліджуваної території. Визначено території та проведено їх аналіз, право власності на які обтяжуються відповідно до запроектованих водоохоронних зон. Дана модель є динамічною та придатною до застосування у виробничих цілях на локальному рівні (в межах територіальних громад). Ключові слова: водоохоронна зона; прибережно-захисна смуга; територіальна громада; водні об’єкти; проектування водоохоронних зон; ГІС технології; геоінформаційні системи.
Розроблення концептуальної моделі бази геопросторових даних небезпечних поховань тварин, які загинули від сибірки
В статті представлено авторський підхід до систематизації і накопичення геопросторових та атрибутивних даних щодо небезпечних поховань тварин, які загинули від сибірки. Сибірка є зоонозним захворюванням, спори якого здатні зберігати життєздатність у ґрунті протягом десятків років і залишатись джерелом потенційної загрози. Поховання тварин, здійснені не у біотермічних ямах (головним чином до 1954 року), не забезпечують належного рівня безпеки: у разі зміщення ґрунтового покриву спори можуть потрапити на поверхню і стати причиною нових випадків захворювання серед диких і свійських тварин, а також інфікування людей. Значна частина таких поховань не має чітко встановлених меж земельних ділянок і встановлених режимів обмеженого використання прилеглих територій, що ускладнює контроль за їхнім станом. У межах дослідження було структуровано наявні геопросторові та атрибутивні дані про небезпечні поховання і розроблено концептуальну модель бази геопросторових даних, що забезпечує накопичення, структурування й систематизацію даних. Модель побудована з використанням нотації UML та представлена у вигляді діаграми класів, що відображає головні структурні елементи бази даних та їхні атрибути. Отримані результати можуть бути використані для створення фізичної моделі бази геопросторових даних з обліку (реєстру) земель з небезпечними похованнями тварин, що загинули від сибірки, а також для подальшого розвитку системи моніторингу, планування санітарно-захисних заходів, встановлення режимів обмеженого землекористування та ін. Ключові слова: база геопросторових даних, концептуальна модель, сибірка.
Цифрове землеробство: процес підтримки прийняття розумних рішень для стійкого до зміни клімату сільського господарства в Київській агломерації
Швидке зростання мегаполісів суттєво змінює життєздатність аграрного сектора економіки у приміських регіонах. Використовуючи Київську агломерацію як багатий на дані випробувальний полігон, це дослідження поєднує модульний робочий процес підтримки прийняття рішень за допомогою БПЛА та штучного інтелекту з емпіричними обмеженнями, що виникають у сфері землекористування, ринків праці, логістики та земельної ренти. Регіональні дані свідчать, що сільськогосподарські угіддя скоротилися до 0,21% площі (≈0,18 тис. га), проти >54% зелених зон; різниця в оплаті праці (16 500 грн харчова промисловість проти 14 000 грн у сільському господарстві) та транспортні витрати на рівні 20–250 грн/км підривають маржу фермерських господарств та утримання робочої сили, тоді як орендна плата в прайм-зоні до 25 млн грн/га/рік посилює тиск на конверсію (базові таблиці та цифри Києва та області). Ці структурні розбіжності мотивують розвиток цифрового землеробства, яка явно враховує політику та витрати. Тому, запропоновано створити прототип робочого процесу підтримки прийняття рішень, який поєднує аналіз знімків БПЛА/супутників, польовий Інтернет речей та історичні дані про клімат/врожай з адміністративно-економічними рівнями (орендна плата, градієнти заробітної плати, витрати на перевезення). Інформаційна система перетворює вхідні дані з кількох джерел у швидке та результативне виявлення проблемних моментів, час поливу та рекомендації щодо розподілу вхідних даних. У той же час, системний (програмний) модуль бізнес-логіки оцінює вибір маршруту/транспортного засобу відповідно до профілів витрат у приміському регіоні — процес спільного проектування зацікавленими сторонами (фермери, переробники та планувальники) визначає зручність використання та передачу. В дослідженні представлено (1) базовий рівень приміського розвитку Києва (земля, заробітна плата, логістика, розподіл підприємств), (2) архітектуру робочого процесу БПЛА-штучного інтелекту та точок інтеграції з CRM-системами для ферм та публічними даними аграрного виробництва, а також (3) систему оцінювання, яка пов'язує KPI аграрного сектору та промисловості з просторово-економічними обмеженнями для стійкого впровадження. Цей підхід розроблений для транскордонного реплікації (Україна – Німеччина) та для інформування про ефективні результати політики щодо цифрового управління земельними ресурсами та стійкості приміських агропродовольчих фондів. Ключові слова: точне землеробство, цифрове землеробство, БПЛА, підтримка прийняття рішень штучним інтелектом, приміське землеробство, зміна землекористування, логістичні витрати, Київська агломерація, стійкість, інтеграція політик.
Застосування ГІС технологій оцінки впливу на навколишне середовище місця розташування ВЕС на прикладі «Полонина Руна» Тур'є-Реметівської ОТГ
У сучасних умовах розвитку відновлюваної енергетики, до якої відноситься і вітроенергетика найважливішим завданням є мінімізація екологічного впливу вітроелектростанцій (ВЕС) на навколишнє середовище в контексті декарбонізації галузей економіки. Використання геоінформаційних систем (ГІС) дозволяє ефективно аналізувати та моделювати вплив щодо розміщення ВЕС враховуючи: екологічні, ландшафтні, економічні, кліматичні та соціальні фактор, які впливають на сталий розвиток територій. У статті розглядається застосування геоінформаційних систем (ГІС) для оцінки впливу на навколишнє середовище місця розташування вітроелектростанції (ВЕС), яка планується будувати на території урочища «Полонина Руна» Тур'є-Реметівської сільської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області. Дослідження передбачає збір та обробку просторових даних, включаючи рельєф, швидкість та напрямок вітру, наявність природоохоронних територій та місць проживання чутливих видів флори та фауні. За допомогою ГІС проводитиметься аналіз візуального та шумового впливу, оцінка ризиків для біорізноманіття та здоров'я населення, а також моделювання альтернативних варіантів розміщення вітрогенеруючих турбін станції . Результати оцінки сприяють прийняттю обґрунтованих проектних рішень щодо вибору місця розташування ВЕС, знижуючи негативний екологічний вплив та забезпечуючи баланс між сталим розвитком вітрової енергетики в регіоні зі збереженням навколишнього природного середовища. Ключові слова: вітроенергетика, оцінка впливу на довкілля, геоінформаційні системи, просторове планування, сталий розвиток територій, відновлювані джерела енергії, декарбонізація, викиди CO2 .
Подолання радянського спадку в землеустрої та топографо-геодезичній діяльності в Україні: термінологічна уніфікація, переосмислення змісту та інституційна інтеграція
Стаття пропонує цілісну рамку подолання пострадянської інерції у взаємодії землеустрою та топографо-геодезичної діяльності в Україні. Показано, що радянська освітньо-професійна традиція звузила геодезію до вимірювально-інженерних практик і водночас маргіналізувала європейське розуміння землеустрою як проєктно-правової діяльності з формування меж та режимів користування, що мають юридичні наслідки. На основі аналізу міжнародних рамок (FIG, CLGE, INSPIRE, LADM), чинного українського законодавства та довготривалих спостережень автора за професійними дискусіями у соціальних мережах обґрунтовано: (1) необхідність термінологічної уніфікації (surveyor як родове поняття, з розмежуванням land/cadastral surveyor → «землевпорядник», engineering/topographic surveyor → «інженер-геодезист/топограф», «геодезист» — не синонім surveyor); (2) переосмислення функціональних ролей: топографо-геодезична діяльність є інфраструктурним інструментом створення доданої вартості в інших секторах, тоді як землеустрій безпосередньо формує нові об’єкти нерухомості, планувальні структури та управляє цінністю майна через RRR-підходи; (3) інституційну інтеграцію даних і процесів на основі моделей INSPIRE/LADM. Визначено структурні причини «кризи» галузі після 1991 р.: різке скорочення державного попиту на «централізовану геодезію» та технологічна автоматизація вимірювань (GNSS, ДЗЗ, БПЛА, ГІС). Запропоновано модернізацію вищої освіти за спеціальністю G18 («Геодезія та землеустрій») через міждисциплінарні навчальні траєкторії (геодезія × землеустрій × кадастр × просторове планування × оцінка), впровадження семантичних моделей даних, етики та процедур публічної довіри до меж, а також розвиток постійних професійних комунікацій як механізму зняття уявних конфліктів між спільнотами. Ключові слова: землеустрій; геодезія; топографо-геодезична діяльність; кадастр; межі; RRR (права-обмеження-обтяження); INSPIRE; LADM; термінологічна уніфікація; професійні кваліфікації; НІГД/NSDI; інституційна інтеграція; просторове планування; оцінка нерухомості.
Топографо-геодезичне і картографічне забезпечення землевпорядкування
Авторське право (c) 2025 Землеустрій, кадастр і моніторинг земель
Справедлива вартість земельного капіталу: методичні підходи та сценарне моделювання
У статті розглянуто засади формування справедливої вартості земельного капіталу в умовах глибоких трансформацій аграрного сектору України. Показано, що традиційні підходи до грошової оцінки земель вже не відповідають викликам сьогодення, оскільки не враховують екологічних загроз, інституційних змін та ризиків, пов’язаних із воєнними діями. Автором обґрунтовано доцільність застосування концепції справедливої вартості як більш гнучкої та адаптивної до реалій сьогодення. Запропоновано модифіковану модель визначення вартості земельного капіталу на основі чистої теперішньої вартості, у якій інтегровано наступні фактори: частка площі вилучених земельних ділянок з обробітку, чистий операційний або рентний дохід за рік, втрати через розмінування та забруднення ґрунту (витрати або втрачений дохід), державні компенсації, ставка дисконтування, премія за ризик. На основі сценарного моделювання представлено кілька варіантів розвитку ситуації - оптимістичний, песимістичний, прагматичний та сценарій без впливу війни. Результати свідчать, що швидкість відновлення земельних ресурсів, обсяги державної підтримки та ефективність управлінських рішень є ключовими детермінантами збереження економічного потенціалу земельного капіталу. Розроблена методична база може бути використана як для прийняття управлінських рішень на рівні сільськогосподарських підприємств і територіальних громад, так і для вдосконалення державної земельної політики в умовах повоєнного відновлення. Ключові слова: земельний капітал, справедлива вартість, ринкова вартість, чиста теперішня вартість, премія за ризик, ставка дисконтування, рентний дохід, державні компенсації, гуманітарне розмінування, забруднення ґрунтів, повоєнне відновлення, аграрний сектор, оцінка земель, сценарне моделювання, інвестиційна привабливість земель.
Раціональне використання земель сільськогосподарського призначення: моніторинг гумусового балансу в межах сівозмін
Раціональне землекористування неможливе без цілеспрямованого збереження та відновлення родючості ґрунтів, ключовим індикатором якої виступає рівень гумусового стану. Особливої актуальності набуває питання підтримання стабільного гумусового балансу в умовах поширеного застосування короткоротаційних сівозмін, що переважають у сільськогосподарській практиці Південного Степу України. Відсутність налагодженого моніторингу вмісту органічної речовини у ґрунті ускладнює прогнозування продуктивності агроекосистем та загрожує виснаженням чорноземів – найціннішого ресурсу вітчизняного землеробства. Метою дослідження було здійснити порівняльний аналіз ефективності різних короткоротаційних сівозмін за умов повної відмови від внесення добрив, визначити їх вплив на баланс гумусу та виокремити найбільш раціональну модель для довгострокового землекористування. Методичною основою стали розрахунки гумусового балансу у п’ятипільній польовій сівозміні з ріпаком озимим і соняшником, що вивчалася у 2020–2024 рр. Результати показали, що після технічних (олійних) культур формується від’ємний баланс гумусу (–0,28 т/га і –0,77 т/га відповідно), а найсуттєвіший дефіцит зафіксовано після чистого пару (–1,46 т/га). Водночас зернові культури сприяють частковому відновленню запасів гумусу (до +0,21 т/га і +0,08 т/га), а найбільший позитивний ефект забезпечує зайнятий пар (+1,14 т/га). Сумарний баланс за ротацію становить –2,22 т/га у першій сівозміні та +0,38 т/га у другій. Таким чином, наші дослідження підтверджують необхідність включення зайнятого пару до структури сівозмін як природного джерела органічної речовини, що дозволяє зберегти родючість чорноземів та забезпечити сталість агровиробництва у Південному Степу України. Ключові слова: чорноземи південні, гумус, біомаса, баланс, короткоротаційна сівозміна, сидерати.
Удосконалення підходів до визначення граничної площі земельних ділянок під існуючими будівлями і спорудами
У статті обґрунтовані напрями удосконалення методичних засад формування земельних ділянок державної, комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди. Запропоновано методику формування земельних ділянок державної, комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, із урахуванням при формуванні земельних ділянок функціонального призначення, технічних характеристик будівель та споруд, а також місць їх розташування відносно інших об’єктів нерухомості, червоних ліній, територій та об’єктів загального користування, водних об’єктів, територій та об’єктів природно-заповідного фонду, пам’яток культурної спадщини, інших режимоутворюючих об’єктів. Запропоновано встановити єдиний, кількісно вимірюваний підхід до визначення допустимих меж такої ділянки через дві взаємопов’язані величини — ширину базової смуги обслуговування та спеціальний коефіцієнт для кожного класу будівель та споруд. Запропонований підхід до формування земельних ділянок державної, комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди в цілому спростить роботу розробників документації із землеустрою завдяки єдиному набору кількісних параметрів. В той же час, буде забезпечено зменшення кількості випадків передачі надлишкових площ без торгів і відповідне збільшення пропозиції земель на конкурентному ринку. Ключові слова: формування земельних ділянок, функціональне призначення, будівельні норми.
Геодезичний супровід будівництва житла, промислових і транспортних об’єктів
Геоінформаційне картографування стану ґрунтового покриву й земель, прилеглих до Бурштинської ТЕС, та рекомендації щодо їх екологічно збалансованого використання
На сьогоднішній день важливим завданням для України є оцінка стану земель, що зазнають руйнувань і забруднень від бойових дій та їх відновлення. Використання геоінформаційних систем та комплексних аналітичних методів неодноразово довело свою ефективність. В даному дослідженні ГІС-технології використовуються для картографування стану земель навколо Бурштинської ТЕС з метою вивчення техногенного навантаження на них. На основі даних дистанційного зондування Землі, а саме супутникових знімків, аналітичних картографічних джерел і наукових публікацій побудовано тематичні картосхеми, а саме картосхему ґрунтів, три картосхеми забруднення ґрунтів важкими металами (мідь, свинець, кобальт), картосхему угідь. Вказані картосхеми розроблені у середовищі QGIS та оформлені відповідно до стандартів. У межах зони впливу Бурштинської ТЕС встановлено наявність відмінних типів ґрунтів, які по-різному реагують на техногенне навантаження. Аналіз просторового розподілу важких металів дозволив чітко визначити зони накопичення забруднювачів. Це дозволить сформувати екологічно безпечне землекористування. Результати дослідження можуть бути використані для планування екологічного зонування, управління деградованими землями та розробки програм сталого розвитку після припинення діяльності Бурштинської ТЕС. Ключові слова: Бурштинська ТЕС, екологія, стан земель, ґрунти, ГІС-технології, картографування, техногенне навантаження.
Удосконалення алгоритму визначення поправки за спотворення площі геопросторових об’єктів в геодезичних проєкціях
Площа, як один з основних геометричних параметрів земельних ділянок, є важливим фактором у землеустрої, земельному кадастрі, стягненні плати за землю тощо. Геодезична площа має визначатися на поверхні референц-еліпсоїда, але в інженерній практиці площа обчислюється за координатами поворотних точок в проєкції Гаусса-Крюгера. Вплив проєкції наближено враховується введенням поправки до обчисленого значення площі за прямокутними координатами. При цьому геодезична площа може суттєво відрізнятися від її наближеного значення. Не існує точних (кінцевих) формул для обчислення площ довільних ділянок поверхні еліпсоїду за геодезичними координатами поворотних точок. Тому найбільш точні значення геодезичних площ геопросторових обєктів визначаються числовими методами, в тому числі у геоінформаційних системах. Простіший спосіб визначення неспотворених площ земельних ділянок полягає у використанні рівновеликих геодезичних проєкцій. В дослідженні використані проєкції Сансона, Гаусса-Крюгера та Кассіні. Для проєкцій Гаусса-Крюгера та Кассіні наведені алгоритми визначення поправок за ординатою центра тяжіння ділянки та за ординатами усіх поворотних точок. Аналіз точності запропонованих алгоритмів проведений з використанням методу математичного моделювання. Ключові слова: геодезична площа, геодезичні проєкції, спотворення площ, поправка до обчисленої площі.
Каркас рішень Microsoft (КаРі М) як узагальнена методологія каркасного підходу до поводження з просторовими інформаційними системами
У статті «Каркасний підхід як стратегія дослідження і проектування складних просторових інформаційних систем (на прикладі НІГД)» сформулювано назви трьох його можливих інтерпретацій. Там же розглянута перша з них – як конкретна конструктивна стратегія використання геоінформаційних систем і технологій (ГІСіТ) для управління територією України. У цій роботі досліджується друга інтерпретація Каркасного підходу - як узагальнення методології поводження з просторовими інформаційними системами. Поняття «узагальнена методологія» знаходиться на тому ж «епістемологічному» рівні ієрархії понять, що і поняття «конструктивна стратегія». Для розгляду цієї відповідності використовується поняття «мета Х», де Х приймає потрібні для цієї роботи значення. З теоретичної точки зору основна увага приділяється поняттю «мета-дослідження» і його складовій - поняттю «мета-методологія». З практичної точки зору основна увага приділяється поняттям «методологія» і «мета-методологія», відомим з кінця минулого століття як Microsoft Solutions Framework (MSF, версії 1.0 – 4.0). Більше того, вибрано такі розуміння «узагальненої методології», що відповідають поняттю «мета-методологія» у контексті Каркасного підходу поводження з ПрІС. Віддаючи належне походженню терміну «Каркас Рішень (КаРі)», розгляд узагальненої методології (або узагальнення методологій) розпочинається з нагадування про версію 2.0 методології MSF, до усіх версій якої застосовується скорочення КаРі М (КаРі Microsoft). Такий запис робить логічним питання подібності між КаРі М і розглянутими раніше КаРі X(Y), такими як GeoSF (GeoSolutions Framework) або AtlasSF (Atlas Solutions Framework). Деякі з цих подібностей розглядаються у статті. На межі сторіч методологія MSF 2.0 складалася з шести моделей (рішень) Microsoft, деякі з яких ми використовували на практиці: 1) виробничої архітектури, 2) команди проекту, 3) управління ризиками, 4) процесу розробки аплікацій, 5) процесу проектування, 6) аплікації підприємста. Усі вони описані у екзамені MCSD70-100 на прикладі гіпотетичної аплікації, актуальної на той час. Потім методологія MSF 2.0 була узагальнена, так що до MSF версії 4.0 ввійшли дві методології: MSF for Agile Software Development (MSF4ASD) і MSF for CMMI Process Improvement (MSF4CMMI). Існують джерела, в яких згадані конструкції називаються підходами. Справедливі такі відношення: 1) MSF4ASD ↑ MSF 4.0, 2) MSF 4.0 ↓ MSF4CMMI. Відношення ↑ є епістемологічним, а відношення ↓ - редукційним. Відношення ↑↓ доповнюються відношеннями включення: MSF 4.0 = MSF4ASD ∪ MSF4CMMI. Оновлення MSF 4.0 і представлення його сучасним узагальненням методології поводження з ПрІС потрібне для можливої редукції з неї практично корисних на даний час методологій. Зокрема, побудованої з використанням сучасної продукції Microsoft, продукції з відкритим кодом, включаючи нашу «методологію розширення», а також інших. Формально поняття MSF тепер не розвивається і методологічні конструкції MSF є гіпотетичними, однак саме явище MSF реально існує, розвивається і використовується. Актуальна зараз версія MSF у цій статті інтерпретується як мета-методологія, з якої редукцією (конкретизацією або спеціалізацією) можливо отримати потрібну для практики методологію застосування сучасних інформаційних технологій до поводження з ПрІС, включаючи актуальні інформаційні технології Microsoft. Відновлення нашого інтересу до рішень і технологій Microsoft пояснюється не тільки їх корисністю, але й більш ніж десятирічною стратегією їх поступового відкриття материнською (авторською) компанією. Завдяки цьому факту редукцією (однією або двома) з мета-методології MSF розраховуємо отримати і нашу «методологію розширення». Більш традиційною назвою останньої є Базована на Патернах Просторова Інженерія (БППІ) завдяки тому, що вона створюється зараз як Базована на Моделях Програмна Інженерія. Остання буде Базованою на Моделях Системною Інженерією. Ключові слова: узагальнена методологія поводження з ПрІС, методологія і мета-методологія MSF, Базована на Патернах Просторова Інженерія.
узагальнена методологія поводження з ПрІС
Базована на Патернах Просторова Інженерія
Геодезичне забезпечення процесів моніторингу змін у структурі землекористування України в період збройної агресії росії та постконфліктного відновлення
У статті розглянуто геодезичне забезпечення моніторингу змін землекористування в Україні в умовах воєнного та повоєнного періодів, що є ключовим елементом національної безпеки, економічного розвитку та соціальної стабільності. Метою статті є представлення аналізу сучасного стану і перспектив розвитку геодезичного забезпечення моніторингу земельних ресурсів. У процесі дослідження використано комплексний підхід, що передбачає аналіз наукових публікацій, а також практичних прикладів застосування геодезичних технологій для моніторингу змін землекористування в умовах збройного конфлікту та повоєнного відновлення територій України. Матеріалом практичного дослідження слугувало землекористування Білокриницької територіальної громади Рівненської області. Досліджено використання глобальних навігаційних супутникових систем (GNSS), дистанційного зондування Землі (ДЗЗ) та безпілотних літальних апаратів (БПЛА), які дозволяють фіксувати зміни землекористування в режимі, близькому до реального часу, та ефективно використовувати геопросторову інформацію для прийняття управлінських рішень. Окрему увагу приділено лідарним технологіям, що дозволяють створювати високоточні тривимірні моделі земної поверхні та виявляти деградаційні процеси, особливо в географічно складних середовищах. Розглянуто гібридне позиціювання, яке поєднує різні джерела даних (супутникові, радіочастотні, інерційні сенсори, візуальні дані) для підвищення точності та надійності позиціювання, особливо в умовах обмеженої видимості або блокування супутникового сигналу. У дослідженні акцентовано, що процес обробки та інтерпретації геодезичних даних включає попередню обробку, просторову локалізацію, геоінформаційний аналіз та моделювання, а також генерацію картографічного матеріалу. Практична важливість дослідження полягає у наданні об'єктивних та актуальних даних для прийняття обґрунтованих рішень щодо раціонального використання земельних ресурсів, планування територій та оперативного реагування на надзвичайні ситуації. Визначено, що подальші дослідження необхідні для вдосконалення використання цифрових технологій, автоматизації збору даних та інтеграції різних джерел інформації у ГІС-системах для надійного моніторингу змін землекористування як під час бойових дій, так і в період відбудови. Ключові слова: геодезичне забезпечення, моніторинг, землекористування, війна, повоєнний період, ГІС, GNSS, БПЛА, дистанційне зондування.
Сучасний стан та ефективність використання земельних ресурсів в Одеської області
Ефективне та раціональне використання земельних ресурсів має першорядне значення для економіки сільського господарства як на рівні окремих підприємств, так й в масштабах країни. В роботі досліджено стан та ефективність використання земельних ресурсів Одеської області в розрізі природно-сільськогосподарських зон. Встановлено, що у структурі сільськогосподарських угідь області найбільшу частину становить рілля - 80,25%. Проаналізовано динаміку земельних ресурсів області та динаміку ефективності їх використання за натуральними показниками. Виявлено динаміку зростання площ під озимою пшеницею, ріпаком та соняшником, встановлено стабільність посівів кукурудзи та ячменю. Варто відзначити, що у більшості випадків збільшення валового збору відбувалось за рахунок збільшення посівних площ. Для більш детального аналізу досліджено рівень врожайності соняшнику в розрізі адміністративних районів по відношенню до природно-сільськогосподарських зон. Так, максимальні показники зафіксовані в Лісостеповій зоні, що обумовлено оптимальним агрокліматичним потенціалом та більш сприятливим гідротермічним режимом. Мінімальні значення характерні для Посушливої Степової зони через дефіцит атмосферного зволоження та високу інтенсивність евапотранспірації. На основі проведеного аналізу запропоновано комплекс заходів щодо оптимізації землекористування, спрямованих на підвищення ефективності використання земельних ресурсів області. Ключові слова: земельні ресурси, кадастр, ефективність використання, природно-сільськогосподарська зона, урожайність, інфраструктура геопросторових даних, меліорація земель, управління земельними ресурсами, продуктивність, сільськогосподарські угіддя, оптимізація використання.
урожайність, інфраструктура геопросторових даних
меліорація земель, управління земельними ресурсами
сільськогосподарські угіддя, оптимізація використання
Організація угідь ТОВ «Коростишівземінвест» Городського старостинського округу Житомирського району Житомирської області
Згідно чинного законодавства найвища пріоритетність серед усіх земель належить саме сільськогосподарським. Ця категорія є надзвичайно важливою завдяки використанню земельних ресурсів для забезпечення суспільства продуктами харчування. На сьогодні найбільша частка земельних ділянок знаходиться у приватному секторі у користуванні фізичними та юридичними особами. Досить часто землі використовуються всупереч їх природним характеристикам та цільовому призначенню. Як наслідок – суттєво знижується якість сільськогосподарських земель, їх природна родючість, виникає водна та вітрова ерозія тощо. З метою уникнення таких негативних наслідків нераціонального землекористування доцільно проводити організацію угідь з обгрунтування проектних рішень. Впорядкування угідь здійснювалося для ТОВ «Коростишівземінвест» Городського старостинського округу Житомирського району Житомирської області. В цілому територія господарства характеризується помірно-континентальним кліматом з достатнім вологозабезпеченням та оптимальними температурними показниками. Враховуючи рельєф території землекористування та розподіл за агровиробничими підгрупами ґрунтів була запропонована п’ятипільна польова сівозміна з такими культурами: озима пшениця; кукурудза, озимий ріпак; ярі зернові (ячмінь, пшениця); кукурудза; соя. За вирощування цих культур очікується позитивний баланс гумусу та його зростання порівняно з допроектним станом (+627,7 кг/га). Ключові слова: угіддя, впорядкування, господарство, проектне рішення, баланс гумусу.
Антропогенна зміна ландшафтів через видобування бурштину та заходи з їх відновлення
У науковій статті розглядаються проблеми антропогенної зміни ландшафтів у результаті видобування бурштину та обґрунтовуються заходи з їх відновлення. Видобування бурштину є важливим економічним процесом, проте воно спричиняє значні порушення природних екосистем та ландшафтів. Неконтрольований видобуток призводить до деградації ґрунтів, зміни рельєфу, втрати біорізноманіття та порушення гідрологічного режиму територій. У статті представлено аналіз екологічних наслідків незаконного видобування бурштину та його впливу на ландшафти Полісся. Зокрема, розглянуто процес утворення кар’єрів, знищення рослинного покриву та формування нових ерозійних форм рельєфу. Розглядаються аспекти виявлення змін ландшафту досліджуваної території за допомогою мультиспектральних супутникових знімків середньої просторової роздільної здатності Sentinel у динаміці часових періодів. Розраховано вартість відновлення порушених земель на модельній території шляхом рекультивації порушених земель. На основі проведеного аналізу запропоновано комплекс заходів для рекультивації порушених територій. Основна увага приділяється екологічному відновленню земель шляхом рекультивації, висаджування автохтонних видів рослин та відновлення природного водного балансу. Також обґрунтовано значення науково обґрунтованого планування робіт з рекультивації для забезпечення стійкості природних екосистем у поствидобувний період. Розроблені рекомендації мають на меті забезпечити сталий розвиток регіону шляхом відновлення природних ландшафтів і покращення екологічної ситуації. Застосування запропонованих заходів сприятиме мінімізації негативних наслідків видобування бурштину та забезпечить раціональне використання земельних ресурсів у майбутньому. Ключові слова: охорона земель, землеустрій, рекультивація земель, управління земельними ресурсами, поліпшення стану земель, видобуток бурштину.
Науково-методичні підходи до землевпорядного проектування для організації ведення органічного сільського господарства в Україні
Дослідженню підлягали науково-методичні підходи до землевпорядного проектування в контексті організації ведення органічного сільського господарства в Україні. Особлива увага приділяється формуванню системного підходу до екологічно збалансованого землекористування та його узгодженню із вимогами сертифікації органічної продукції за міжнародними стандартами, зокрема регламентами Європейського Союзу. Визначено складові землевпорядного проектування, серед яких: вибір придатних земельних ділянок із дотриманням критеріїв екологічної безпеки; створення буферних зон для запобігання забрудненню ззовні; мінімізація впливу сусідніх господарств, що здійснюють традиційне ведення сільського господарства; просторове зонування; раціональне розміщення посівів і тваринницьких об’єктів. Розглянуто підходи до формування сівозмін на основі науково-обґрунтованої ротації культур, застосування багаторічних трав і сидеральних культур з метою відновлення родючості ґрунтів та поліпшення екологічного балансу в межах органічного господарства. Окрему увагу приділено використанню інноваційних технологій — геоінформаційних систем, дистанційного моніторингу, які сприяють підвищенню ефективності управлінських рішень. Обґрунтовано важливість ведення постійного моніторингу стану ґрунтів, дотримання екологічних стандартів, проходження процедури сертифікації та впровадження систем відстеження походження продукції як необхідної умови прозорості та гарантії якості. Ключові слова: органічне сільське господарство, землевпорядне проектування, організація землекористування, охорона ґрунтів, екологічна безпека, сталий розвиток, сертифікація органічної продукції, буферні зони.
Науково-методичні підходи до класифікації земель, порушених унаслідок воєнних дій на території України
Анотація. Акцентовано увагу на необхідності класифікації земель та земельних ділянок, які зазнали негативного впливу воєнних дій на території України, та встановленні обмежень у їх використанні. Виявлено фрагментарність нормативно-правового регулювання та відсутність цілісного підходу до визначення правового режиму земельних ділянок, що зазнали негативного впливу внаслідок воєнних дій. Узагальнення наукових праць з питань класифікації земель стало основою для формування теоретичних засад класифікатора порушених унаслідок воєнних дій земель. Проаналізовано історичний досвід використання земель, що зазнали негативного впливу воєнних дій, на прикладі Французької Республіки та Федеративної Республіки Німеччини, які спираються на наукові підходи до класифікації порушених територій та їх відновлення. Підкреслено значущість створення класифікації порушених земель унаслідок воєнних дій, як ключового елемента у формуванні підходів до їх відновлення. Сформовано класифікацію порушених унаслідок воєнних дій земель, що охоплює п’ять основних груп: фізично порушені землі; засмічені землі; забруднені землі; заміновані землі; змішане забруднення та засмічення земель. Розроблено структуру класифікатора, яка деталізує види порушених земель, їх підвиди, класи за ступенем порушення, рівнем складності рекультивації та обмеженнями щодо подальшого використання. Запропоновано структуру класифікатора порушених земель внаслідок воєнних дій, що враховує всі зазначені критерії та сприяє розробці ефективних заходів з їх відновлення. Ключові слова: класифікація порушених земель, класифікатор порушених земель, воєнні дії, земельні ресурси, рекультивація земель, забруднені землі, заміновані території, обмеження у використанні земель, засмічені землі, відновлення земель, повоєнна відбудова, оцінка стану земель, управління земельними ресурсами.
Управління земельними ресурсами та землеустрій
класифікація порушених земель, класифікатор порушених земель, воєнні дії, земельні ресурси, рекультивація земель, забруднені землі, заміновані території, обмеження у використанні земель, засмічені землі, відновлення земель, повоєнна відбудова, оцінка стану земель, управління земельними ресурсами.
Аналіз освоєння відновлюваних енергетичних ресурсів закарпатської області в контексті збалансованого розвитку територіальних громад
Анотація. В даній статті проаналізовано сучасний стан потенціалу відновлюваних енергетичних ресурсів в Закарпатській області. Визначено основні проблеми використання відновлювальних енергетичних ресурсів територіальними громадами регіону та з’ясовано основні проблеми, що гальмують спорудження нових об’єктів відновлюваної енергетики (ВЕ). З метою визначення стратегічних напрямів розвитку збалансованого природокористування територіальних громад та перспективи освоєння відновлюваних енергетичних ресурсів Закарпаття, на середину 2024 року осучаснено актуальну інформацію щодо освоєння унікального потенціалу відновлюваних енергетичних ресурсів (ВЕР). Враховуючи недоцільність відновлення роботи Бурштинської ТЕС, яка забезпечувала енергопотреби Закарпаття, розглянуто перспективи і важливість прискорення досягнення цілей самоенергозабезпечення Закарпаття та сталого розвитку на довготривалу перспективу шляхом активізації освоєння наявного унікального потенціалу ВЕР. Зважаючи на значну руйнацію російськими окупантами об’єктів об’єднаної енергетичної системи (ОЕС) 13 серпня 2024 року уряд, затвердив Національний план дій з відновлюваної енергетики до 2030-го, яким передбачено пришвидшення диверсифікації, декарбонізації, децентралізації та безпеки ОЕС, введення в дію 24 ГВт генеруючих потужностей зеленої енергетики, досягнення 27 % її частки у загальному споживанні електроенергії. Це потребує побудувати 6,1 ГВт вітрової енергетики, 12,2 ГВт сонячної енергетики, 4,7 ГВт гідроенергетики, 876 МВт біоенергетики, 40 МВт геотермальної енергетики. В сучасних реаліях воєнного стану це потрібно робити швидко, надійно, раціонально щодо фінансових витрат та збереження довкілля. Тому для досягнення зазначених вище показників важливо у всіх регіонах України освоювати наявні відновлювані енергетичні ресурси (ВЕР), що через їх просторову розподіленість і наближеність до споживачів посилить стійкість об’єднаної енергетичної системи(ОЕС). Ключові слова: зелена енергетика, геотермальна енергетика, сонячна енергетика, мала гідроенергетика, вітрова енергетика, екологія, сталий розвиток територій, декарбонізація, самоенергозабезпечення.
Каркасний підхід як стратегія дослідження і проектування складних просторових інформаційних систем (на прикладі НІГД)
Розглядається названий Каркасним підхід до дослідження і проектування складних просторових інформаційних систем (ПрІС). Прикладом такої ПрІС є Національна Інфраструктура Геопросторових Даних (НІГД) України у розумінні, задокументованому на кінець 2024 р. у Законі України і у Технічному завданні на геопортал. Через багатозначність терміну підхід доцільно розглядати з трьох точок зору (інтерпретацій). У даній роботі увага приділена одній з трьох таких точок зору – підхід як стратегія. Дана стратегія, як і сам Каркасний підхід, називаються конструктивними, тому що базуються на так званих Концептуальному Каркасі і Каркасі Рішень (КаРі) ПрІС. На думку авторів запропонована стратегія дозволить вирішити найголовнішу на сьогодні проблему НІГД – фактичну відсутність стратегії. Крім того, каркасний підхід допоможе у вирішенні трьох найбільших на сьогодні проблем НІГД: продукта, процеса і експертизи (контролю якості). У доменах НІГД і НІПІ (Національної Інфраструктури Просторової Інформації) і у їх контекстах найважливішими є три точки зору (інтерпретації) на Каркасний підхід: 1) як конкретної конструктивної стратегії використання геоінформаційних систем і технологій (ГІСіТ) для управління територією України; 2) як узагальнення методології поводження з ПрІС такими як НІГД і НІПІ; 3) як γ-метод, основою якого є γКаРі, де γ значить загальний, і який «працює» на рівні (страті) IGIM (Integrated Geospatial Information Framework) для України. Обмеження статті дозволяють детальніше зупинитися тільки на розгляді першої інтерпретації. Друга і третя інтерпретації лише формулюються для загального розуміння і з очікуванням достатності для усвідомленого планування проекта НІГД. Однією з конкретизацій Каркасного підходу є так званий «Каркасний підхід AtlasSF». Він є узагальненням методу і засобу AtlasSF (Atlas Solutions Framework), які раніше використовувалися для створення (класичних) Атласних систем (АтС). Каркасний підхід AtlasSF є ієрархією трьох однорідних методів Каркасів Рішень (КаРі). Вони називаються відповідно Загальним (γ), Концептуальним (β) і Аплікаційним (α) КаРі і об’єднуються в ієрархічну систему (модель) Концептуальним каркасом предмета Х, де Х, крім АтС, може приймати значення НІГД чи НІПІ. Каркасний підхід у проекті НІГД пропонується використати наступним чином. Перша проблема – продукта – вирішується гармонізацією моделі існуючої у реальності НІПІ України з моделлю INSPIRE. Щоб зробити цю пропозицію конструктивною, для опису потрібних систем рекомендується перевірене на вирішенні задач Культурної Спадщини поняття Атласної ГІС (АГІС, АГІС-КС) і відомих на сьогодні реалізацій її частин. Друга проблема – процесу – вирішується застосуванням Каркасного підходу AtlasSF. Конкретика полягає у застосуванні методів γ-, β-, і α- КаРі цього підходу. Ще поки що не створений метод γКаРі має бути мета-методом βКаРі, що працює на рівні (страті), до якого (якої) відноситься проекція IGIF на Україну. Проекція IGIF включає Національну Інфраструктуру Просторових Даних (НІПД) і її підмножину НІГД, βКаРі є оновленням Каркасу ГеоРішень GeoSF (GeoSolutions Framework), і αКаРі є поточною редакцією AtlasSF1.0+. Третя проблема – експертизи (контролю якості) ключових рішень – вирішується застосуванням V-моделі розробки, у якій валідація і верифікація рішень має невідкладно узгоджуватися з вимогами і архітектурою. Крім того, використання архітектурних патернів (каркасів) є «рідною» властивістю патерна. Інакше патерн не може бути «типовим рішенням типової проблеми». Ключові слова: Атласна ГеоІнформаційна Система (АГІС), Каркасний підхід AtlasSF, НІГД, НІПД, НІПрД, НІПІ, IGIF, INSPIRE.
Проблеми агропромислового виробництва сільськогосподарської продукції у контексті євроінтеграційних процесів
У статті досліджено проблеми України у сфері аграрного виробництва в рамках процесу євроінтеграції. Здійснено оцінку стану аграрно-виробничого потенціалу та земельного фонду України. Описано показники агропромислового виробництва сільськогосподарської продукції України та окремого її регіону (Кіровоградської області). Здійснено порівняльний аналіз кількості об’єктів господарювання, об’ємів виробництва продукції рослинництва та тваринництва за 2021 рік (довоєнний період) та за 2022 рік (повоєнний період) в розрізі України та Кіровоградської області на основ матеріалів Державної служби статистики з метою оцінки можливостей та конкурентоспроможності України на зовнішньому ринку. Описано проблематику спаду виробництва сільгосппродукції та оцінено втрати сільськогосподарського виробництва з початку повномасштабного вторгнення. Проаналізовано зовнішню торгівлю України з країнами Європейського Союзу та дії України на шляху до євроінтеграції. Здійснено оцінку стану сільськогосподарських угідь Кіровоградської області, описано основні негативні фактори сільськогосподарського освоєння територій в довоєнний період. Описано шляхи відновлення сільськогосподарських угідь внаслідок наявних проблем. Оцінено стан ґрунтового покриву, який зазнав впливу бойових дій. Описано принципи та вимоги до експортної продукції на ринок Євросоюзу. Проаналізовано проблематику аграрного сектору України при виробництві продукції на зовнішній ринок та описано заходи, які необхідно здійснити для вступу до Європейського Союзу. Проаналізовано перспективи, які отримує Європейський Союз від членства України та перспективи України при наданні їй статусу члена Євросоюзу. Обґрунтовано необхідність пришвидшення процесу євроінтеграції Україною. Ключові слова: агропромислове виробництво, сільськогосподарська продукція, сільськогосподарські угіддя, євроінтеграційні процеси.
Аналіз розподілу земельних ресурсів у межах села Базар’янка Тузлівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області за видами цільового призначення
Земля є одним із основних ресурсів держави, а ефективне управління земельними ресурсами впливає на розвиток як країни загалом, так і її окремих територій. Важливим аспектом цього процесу є оптимізація використання земельних ресурсів, яка сприяє їх раціональному розподілу, підвищенню продуктивності та збалансованому розвитку територій. Дослідження поділу земель на категорії, визначення їх цільового призначення та встановлення форми власності має постійну актуальність у сфері земельного права. Від правильної класифікації землі залежить не лише ефективність її використання, а й дотримання правових норм, екологічна безпека та раціональне землекористування. У структурі земельного фонду села Базар’янка переважають сільськогосподарські угіддя, загальна площа яких становить 814,40 га. Вони розподіляються наступним чином: 511,78 га займає рілля, 34,52 га – пасовища, а 268,10 га відведено під багаторічні насадження. Несільськогосподарські угіддя займають порівняно меншу частку – 36,04 га, до яких належать землі під господарськими шляхами і прогонами (18,74 га), полезахисними лісовими смугами (15,52 га) та господарськими будівлями і дворами (1,78 га). Проведено аналіз земельних ресурсів, що дозволило визначити їх розподіл за формами власності, серед яких найбільшу площу займають землі приватної власності (823,37 га). Ключові слова: цільове призначення, земельні ресурси, сільськогосподарські угіддя, форми власності.
Концептуальна модель адміністрування землекористування в умовах воєнних дій: виклики, рішення та перспективи відновлення
У статті розглядаються ключові аспекти адміністрування землекористування в умовах воєнних дій та виклики, які постають перед органами місцевого самоврядування, державними й військовими структурами щодо управління земельними ресурсами, а також перспективи відновлення земель після завершення бойових дій. Запропоновано концептуальну модель, що охоплює правові, інформаційні та організаційні механізми для забезпечення ефективного управління землями, захисту прав власників земельних ділянок, плануванню розвитку територій, протекціонізму окремих територій щодо захисту стратегічно важливих або вразливих територій від неконтрольованого використання ресурсів, руйнувань або інших загроз, спрямованих на захист окремих регіонів або територій від зовнішніх впливів, контролю за стратегічно важливими територіями та відновлення земельного потенціалу після завершення конфлікту. У роботі акцентовано увагу на важливості інтеграції цифрових відомостей державного земельного кадастру для ідентифікації меж окупованих або звільнених територій, адаптації правової бази до умов воєнного стану. Розглянуто необхідність координації зусиль між військовими, цивільними та міжнародними структурами для забезпечення ефективного адміністрування земель в умовах війни та післявоєнного відновлення. Модель пропонує збалансований підхід до розвитку територій та забезпечення довгострокової стабільності управління земельними ресурсами, орієнтований на сталий розвиток після завершення бойових дій. Ключові слова: адміністрування землекористування, земельний кадастр, воєнний стан, відновлення земель, правове регулювання, інтеграція інформаційних систем, управління територіями, стратегічні ресурси, землеустрій.
Авторське право (c) 2024 Землеустрій, кадастр і моніторинг земель
Модель еколого-економічного профілю міст: на шляху до сталого розвитку
Екологія стала актуальною глобальною проблемою для сучасних мегаполісів. Міста прагнуть збалансувати своє економічне зростання та зберегти стан навколишнього середовища. Однією із програм, яку дедалі більше міст впроваджують на муніципальному рівні - це програма сталого розвитку (на основі Паризької Кліматичної Угоди). Дане дослідження представляє екологічні та економічні профілі міст через призму їх економіки. Основна увага роботи зосереджена на управлінні відходами, зменшенні рівня шкідливих викидів та підвищенні рівня економічного розвитку міст. Було опрацьовано та проаналізовано принципи інтеграції сучасного зеленого міста для визначення оптимальних стратегії його розвитку. Така стратегія, повинна синхронізувати економічну діяльність міста з цілями програми сталого розвитку. Проведено дослідження з використанням мульти-дисциплінарного підходу до збору та аналізу кількісних і якісних даних життєдіяльності міст. За допомогою статистичного моделювання було проведено оцінку загальних соціальних та економічних показників і представлено результати підрахунку важливих екологічних даних. Серед опрацьованих даних можна виділити загальні програми витрати міського бюджету, показники управління відходами та профілі викидів. Для проведення дослідження та апробації результатів було обрано три наступних міста: Київ, Париж і Нью-Йорк, проаналізовано інформацію по головним соціально-економічним показникам їх розвитку. Авторами було розглянуто норми чинного законодавства, пов'язаного з екологією та землекористуванням міст. Це дозволило надати оцінку імплементаціям та планам програм сталого розвитку. Це дозволить у подальшому оцінити вплив програми сталого розвитку до 2035 рік на поточний (щорічний) рівень економічного розвитку. На основі проведених досліджень можна стверджувати, що обрані міста успішно поетапно впроваджують програми сталого розвитку на основі кліматичної угоди. У обраних містах розширюються зони зелених насаджень, продовжується інвестування програм розвитку та підтримка ініціативи щодо використання відновлюваної енергії. Можна впевнено стверджувати, що на місцевому рівні було досягнуто скорочення шкідливих викидів і підвищено ефективність програм управління відходами. Для прикладу, Париж і Нью-Йорк виділяють значні частини своїх бюджетів на програми сталого розвитку, демонструючи ефективне узгодження між інвестиціями в програми збереження навколишнього середовища та стабільністю економічного розвитку. Незважаючи на обмежені ресурси, місто Київ демонструє прогрес у модернізації систем утилізації відходів і прийнятті екологічних норм ЄС. Економічний розвиток міст може гармонійно розвиватися разом з впровадженням екологічних програм. У першу чергу це відбувається через програми цільових інвестиції та адаптацію нових міських програм, пов’язаних із екологією. У майбутньому доцільно розробити механізми співпраці між муніципальною владою, громадськими організаціями та приватним бізнесом для вирішення екологічних проблем, подолання негативного впливу від їх наслідків. Завдяки цьому можна створити дорожню карту для ефективного управління містом. Такі програми розвитку міста дозволять покращити їх екологічні та економічні профілі, підтримуючи глобальне прагнення до сталого розвитку. Ключові слова: міська економіка, зелене місто, управління відходами, шкідливі викиди, економічний розвиток.
До питання перспективи проведення консолідації земель в Україні
Анотація. У статті розглянуто актуальне питання консолідації земель в Україні як інструменту підвищення ефективності землекористування та забезпечення сталого розвитку сільських територій. Проаналізовано сучасний стан земельних ресурсів, проблеми їх фрагментації та нераціонального використання, які виникли внаслідок реформування земельних відносин. Особливу увагу приділено нормативно-правовим аспектам консолідації земель, визначенню основних перешкод для її впровадження та перспектив розвитку в умовах децентралізації. Висвітлено основні етапи та процедури консолідації, її вплив на економічні, екологічні та соціальні аспекти функціонування територій. У роботі запропоновано рекомендації щодо вдосконалення організаційно-правового забезпечення процесу консолідації, впровадження сучасних інструментів землевпорядкування та залучення громад до планування й реалізації заходів із укрупнення земельних ділянок. Результати дослідження можуть бути використані для підготовки проєктів землеустрою, а також у формуванні державної політики у сфері управління земельними ресурсами. Ключові слова: консолідація земель, земельні ресурси, землевпорядкування, ефективне землекористування, охорона земель сільськогосподарського призначення, землеустрій.
охорона земель сільськогосподарського призначення
Методика і результати створення 3D моделей історико-культурних об’єктів з використанням смартфона, оснащеного LiDAR-сканером
У статті висвітлена методика і результати створення 3D моделей об’єктів історико-культурної і наукової спадщини України з використанням технології знімання досліджуваних об’єктів за допомогою смартфона, оснащеного LiDAR-сканером. В якості об’єкта дослідження, на прикладі якого апробовувалася придатність даного LiDAR-сканера, для виконання знімальних робіт, опрацювання хмари точок отриманої інформації про об’єкт дослідження та створення 3D моделей історико-культурної і наукової спадщини України, обрано Музей ґрунтів ім. проф. М. М. Годліна, Національного університету біоресурсів і природокористування України, який розташований в аудиторії №53 та в фойє навчального корпусу № 2. Експозиція нараховує понад 200 монолітів ґрунтів, відібраних у різних природних зонах України за більш як 100-річний період функціонування музею. Враховуючи високу наукову та дидактичну цінність цього об’єкта, було вирішено створити його цифрову 3D модель. Для реалізації цього завдання спочатку була розроблена принципова схема (алгоритм) виконання знімальних робіт за допомогою смартфону з LiDAR-сканером та опрацювання отриманої хмари точок, які відображають контури сканованих об’єктів. Цей алгоритм покладений в основу обґрунтованої методики створення 3D моделей об’єктів історико-культурної та наукової спадщини України. В будові мобільних пристроїв вперше технологія LiDAR з'явилася на задніх камерах у 2020 році з випуском iPad Pro та iPhone 12 Pro/iPhone 12 Pro Max. LiDAR в них використовується для визначення віддалей від камери до досліджуваних об'єктів за допомогою лазерного випромінювання. Використовуючи смартфон, оснащений LiDAR-сканером, було виконано знімання основної експозиції Музею ґрунтів з задіянням програмиPolycam. У процесі подальших робіт, базуючись на створеній при лідарному 3D скануванні Музею ґрунтів хмарі точок, була побудована (з використанням таких програмних засобів, як AutoCAD, PIX4D, 3DMAX, Blender) цифрова 3D модель експозиції ґрунтових монолітів цього об’єкта. Результатом виконаних робіт виступає 3D модель експозиції ґрунтових монолітів Музею ґрунтів, розміщених в аудиторії 53 другого навчального корпусу НУБіП України. На завершальному етапі досліджень проведено верифікацію отриманих результатів через порівняння лінійних розмірів стендів, визначених з застосуванням рулетки безпосередньо в Музеї та цих же показників, відображених на 3D моделі. Похибка вимірювання лінійних параметрів експозиції за допомогою LiDAR не перевищила 3,10%, тобто є прийнятною. Створений варіант 3D моделі експозиції ґрунтових монолітів Музею ґрунтів НУБіП України може використовуватися як з навчальною, так і популяризаційною метою. Ключові слова: LiDAR-сканер, програмаPolycam, 3D знімання смартфоном, 3D модель, 3D сканування,хмара точок.
Сучасні цифрові технології у системах управління земельними ресурсами
У статті розглянуто вплив сучасних цифрових технологій на ефективність систем управління земельними ресурсами. Особливу увагу приділено аналізу ключових інновацій, таких як геоінформаційні системи (ГІС), дистанційне зондування Землі (ДЗЗ) та блокчейн-технології, які стають основою для оптимізації процесів моніторингу, обліку та використання земельних ресурсів. Автори акцентують увагу на їх потенціалі щодо підвищення прозорості, точності та швидкості прийняття управлінських рішень. Дослідження охоплює практичні аспекти застосування цифрових інструментів у різних сегментах управління земельними ресурсами, таких як кадастрові обліки, регулювання землекористування та вирішення земельних спорів. Наведено приклади впровадження цифрових технологій у країнах світу та в Україні, що демонструють успішний досвід автоматизації обробки великих обсягів просторових даних. Окремо розглянуто питання інтеграції цифрових рішень у існуючі законодавчі та інституційні рамки. Автори дослідили потенціал використання штучного інтелекту та великих даних у сфері управління земельними ресурсами. Зокрема, підкреслено важливість застосування алгоритмів машинного навчання для прогнозування змін у землекористуванні, визначення ризиків деградації ґрунтів та підтримки сталого розвитку. Також відзначено роль автоматизованого аналізу супутникових даних у моніторингу екологічного стану земель. Окремий акцент зроблено на викликах та обмеженнях, що постають перед впровадженням сучасних цифрових технологій. Серед них – недостатня цифровізація державних органів, обмежений доступ до високоякісних даних, а також ризики кібербезпеки. Наголошено на необхідності розроблення національної стратегії цифрової трансформації управління земельними ресурсами з урахуванням міжнародного досвіду. У підсумку зазначено, що інтеграція цифрових технологій у системи управління земельними ресурсами сприяє їх модернізації та підвищує ефективність управлінських процесів. Стаття містить рекомендації для органів влади, наукових установ і бізнесу щодо подальшого розвитку та впровадження цифрових рішень для досягнення більш раціонального використання земельного фонду. Ключові слова: цифрові технології, геоінформаційні системи, дистанційне зондування Землі, управління земельними ресурсами, сталий розвиток
Публічно-приватне партнерство: можливості для України
У зв’язку з нагальною необхідністю реформування державного сектору економіки, відновлення інфраструктурних об’єктів, залучення до української економіки іноземних інвестицій, формування соціально спрямованої економіки великого значення набуває розвиток партнерських взаємовідносин між державою та приватними особами (публічно-приватне партнерство). Ефективність таких відносин залежить передусім від ефективності правового регулювання та розвиненості організаційно-економічної структури. Згідно із Законом України «Про державно-приватне партнерство», що головним чином регулює цей вид співпраці, відповідний механізм передбачає співробітництво між державою, територіальними (державними партнерами) та юридичними (крім державних та комунальних підприємств) або фізичними особами – підприємцями (приватними партнерами). Орієнтація механізму на співпрацю з територіальними громадами актуалізує його з огляду на швидкий перебіг реформи децентралізації влади в Україні. На рівні окремої територіальної громади практичне застосування будь-яких форм ППП потребує, аби представники місцевої влади володіли навиками правового, економічного, соціально-комунікативного характеру для ініціювання партнерства (внесення пропозицій та аналіз ефективності запропонованих проектів), вибору приватних партнерів (одного або декількох) та укладання з ними договорів. В рамках такого партнерства органи державної влади або місцевого самоврядування передають частину своїх повноважень приватному партнеру (одному або декільком). Відповідно на приватного партнера (особу або підприємство) покладається обовязок реалізації проекту, покликаного вирішити частину соціально-економічних чи екологічних проблем територіальної громади.