ISSN 2786-7390 (Print) ISSN 2786-7404 (Online) Увага! Шановні автори! Зверніть увагу, що відтепер журнал «Економіка і управління бізнесом» знаходиться на новому сайті! Відвідайте нас за новою адресою https://economicscience.com.ua/uk, щоб отримати доступ до найсвіжіших випусків, а також архівів видання Науковий вісник НУБіП України. Серія: Економіка, аграрний менеджмент, бізнес → Науковий журнал "Біоекономіка і аграрний менеджмент"→ Науковий журнал "Економіка і управління бізнесом". Предмет: інформація про результати наукових досліджень з економіки, аграрного менеджменту, бізнесу. Рік заснування: 2010. Засновники: Національний університет біоресурсів і природокористування України. Виходить: 4 рази на рік. Ідентифікатор медіа R30-02025. Рішення Національної Ради України з питань телебачення і радіомовлення від 16.11.2023 р. № 1391, протокол № 27. Реєстрація в Міністерстві освіти і науки України: Наказ No 886 від 23.10.2022, Категорія "Б". Галузь науки: Економічні науки. Спеціальність: 051 – «Економіка» 071 – «Облік і оподаткування» 072 – «Фінанси, банківська справа та страхування» 073 – «Менеджмент» 075 – «Маркетинг» 076 – «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність». Мови видання: українська, англійська. Адреса: вул. Героїв Оборони, 15, Київ, 03041, Україна. Телефон: 044 527 87 20. Індексується в наступних міжнародних наукометричних базах даних: Ulrichsweb DOAJ Google Scholar RePEc MIAR BASE ResearchBib EBSCO WorldCat
National University of Life and Environmental Sciences of Ukraine
Стосунки між правовласниками і користувачами регулюються на умовах ліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства – Некомерційна – Поширення На Тих Самих Умовах 4.0 Міжнародна (CC BY-NC-SA 4.0):https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0/deed.uk Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами: Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див.The Effect of Open Access).
Аналіз світової торгівлі нутом: перспективи для українського агробізнесу в контексті виробництва та експорту нішевих культур
У статті досліджено тенденції світового виробництва й торгівлі нутом, проаналізовано динаміку експортно-імпортних операцій України в цьому сегменті та окреслено перспективи нарощування експорту культури вітчизняним агробізнесом. Зазначено, що впродовж останнього десятиліття для світового ринку нуту характерною є тенденція до збільшення його ємності через зростання попиту на культуру, зумовленого поширенням різних видів вегетаріанства, концепцій здорового харчування, розвитку ринку нутового протеїну тощо. Проаналізовано динаміку та структуру світового виробництва нуту в розрізі країн станом на 2022 р. З’ясовано, що п’ятірку провідних імпортерів нуту формують Пакистан, Бангладеш, Об’єднані Арабські Емірати, Туреччина та Індія. Україна у світовому рейтингу експортерів нуту посідає 24-ту сходинку. Відмічено, що з-поміж усіх бобових культур через війну в Україні найбільше постраждало виробництво нуту, так як вирощується він переважно в Одеській, Харківській і Кіровоградській областях. У 2022 р. обсяги поставки культури на зовнішні ринки були майже в 5 разів меншими порівняно з попереднім періодом. Виявлено, що основними покупцями українського нуту є Туреччина, Саудівська Аравія та Ізраїль, у 2022 р. у ці країни було реалізовано більше половини (52,4 %) усього експорту. Встановлено, що країни Європейського союзу імпортують у середньому в межах 150 тис. тонн нуту щорічно, переважно з Мексики, Туреччини, Канади, Аргентини та США. Акцентовано увагу на прогнозі ємності світового ринку нуту. Зазначено, що динаміка зростання ємності світового та європейського ринку нуту, зокрема, формує для українських сільськогосподарських виробників перспективи зовнішньої торгівлі культурою, що є важливим з позицій нішевої диверсифікації агробізнесу.
Авторське право (c) 2024 Економіка і управління бізнесом
У статті розглянуто теоретичні аспекти соціалізації бізнесу, досліджено основні чинники впливу на соціалізацію бізнесу, а також увага приділена сучасному стану соціалізації бізнесу в міжнародному контексті. Досліджено, що в сучасній науковій літературі поняття «соціалізація» розглядається в різних контекстах залежно від специфіки дослідника і галузі знань. В економічному контексті соціалізація асоціюється з формуванням концепцій, орієнтованих, перш за все, на соціум і індивідуально – на людину. Результати дослідження свідчать, що теоретичні аспекти соціалізації бізнесу визначають сучасний підхід до управління діяльністю бізнесу. Він свідчить про поступову відмову від традиційних бізнес-моделей на користь урахування соціальних, екологічних і етичних чинників. Варто зазначити, що соціалізація бізнесу не обмежується лише досягненням прибутковості, але й орієнтується на вирішення соціальних завдань і врахування інтересів суспільства. Такий підхід не лише сприяє створенню стійких і успішних компаній, але і впливає на формування суспільства, що підтримує етичні та соціальні цінності. У контексті розвитку бізнесу важливо розуміти, що впровадження соціальної відповідальності необхідно реалізувати через різноманітні форми соціалізації, що базуються на цінностях і моральних принципах суспільства і, таким чином, сприяє підтримці соціальної стабільності, вирішенню актуальних проблем і впровадженню інноваційних рішень у бізнес-середовищі. Проведене дослідження показало, що на соціально-активні підприємства вплив мають не тільки глобалізаційні процеси або купівельні рішення споживачів, а також і непередбачувані обставини. В Україні після початку повномасштабного вторгнення російської армії підприємства активно залучаються до сприяння місцевому населенню, тим самим сприяючи досягненню перемоги України і виявляючи свою соціальну відповідальність. Усвідомлення власної соціальної місії набуває великого значення для бізнесу, так як його вплив у суспільстві значно зріс упродовж останніх десятиліть порівняно з іншими структурами.
Мінімізація ризику зниження врожайності сільськогосподарських культур через оптимізацію внесення добрив
У статті, насамперед, розкрито важливість урожайності сільськогосподарських культур у контексті двох основних факторів: зростання чисельності населення та, відповідно, зростаючих загроз продовольчій безпеці. Розкрито й низку інших факторів, які зумовлюють необхідність підвищення врожайності сільськогосподарських культур у сучасних умовах господарювання. У рамках аналізу останніх досліджень і публікацій за тематикою дослідження проаналізували підходи науковців і практиків щодо збільшення врожайності сільськогосподарських культур і мінімізації її зниження. У рамках основної частини дослідження коротко проаналізовано і окреслено тенденції щодо використання добрив в Україні та світі. Представлено динаміку використання мінеральних добрив в українському аграрному секторі впродовж 2017-2022 рр. Акцентовано, що якісне, ефективне і оптимальне внесення добрив при вирощуванні сільськогосподарських культур є особливо актуальним як загалом у світі в умовах сучасного господарювання, так і зокрема для українського агробізнесу в умовах сучасних ризиків. Без перебільшення в системі управління аграрних підприємств, які займаються вирощуванням сільськогосподарських культур, питання врожайності й внесення добрив є ключовими в сучасних умовах господарювання. Представлено економіко-математичне моделювання щодо оптимізації використання добрив для підвищення врожайності зернових культур на прикладі виробничої діяльності ПрАТ «Зернопродукт МХП». У рамках моделювання увагу зосередили на трьох культурах: пшениці, кукурудзі на зерно і ячмені. Для побудови моделі було введено систему змінних і систему обмежень для моделі. У результаті моделювання отримали економіко-математичну модель оптимізації внесення добрив при вирощуванні зернових культур у ПрАТ «Зернопродукт МХП», за результатами якої розробили оптимальний план розподілу добрив для вказаного підприємства та отримали змодельований темп приросту врожайності основних сільськогосподарських культур у ПрАТ «Зернопродукт МХП».
урожайність сільськогосподарських культур
Напрями забезпечення ефективного виробництва продукції рослинництва в сільськогосподарських підприємствах
Предмет дослідження охоплює практичні засади виробництва продукції рослинництва. Метою дослідження є обґрунтування перспективних напрямів забезпечення виробництва продукції рослинництва в сільськогосподарських підприємствах на основі аналізу показників їх господарської діяльності. Методи проведення дослідження: абстрактно-логічний, монографічний, статистико-економічний, системний підхід тощо. У рамках дослідження здійснено аналіз обсягів виробництва сільськогосподарської продукції в Україні, посівних площ сільськогосподарських культур у підприємствах, даних про експорт агропродовольчої продукції рослинного походження. Проаналізовано розподіл підприємств за площею сільськогосподарських угідь, яка була у власності та користуванні в 2022 р., площі та врожайність сільськогосподарських культур на зрошуваних землях у підприємствах, використання добрив і пестицидів у сільськогосподарських підприємствах. Приділено увагу фінансово-економічним показникам діяльності сільськогосподарських підприємств України впродовж 2020-2022 рр. Обґрунтовано, що для забезпечення доходів і ефективної діяльності сільськогосподарських підприємств, збалансування торговельного балансу держави необхідно надалі вдосконалювати логістичні схеми експорту виробленої й переробленої агропродовольчої продукції. Це сприятиме збільшенню доданої вартості, кількості робочих місць і трудових доходів сільського населення в територіальних громадах, насиченню внутрішнього аграрного ринку тощо. Нині стратегічними сільськогосподарськими культурами, від яких залежить сучасний розвиток аграрної економіки, є озима пшениця, кукурудза, соняшник, соя і озимий ріпак. Проте для диверсифікації агробізнесу підприємствам варто розширювати спеціалізацію й відводити частину земельних площ для вирощування нішевих культур, багаторічних насаджень. Для забезпечення ефективного виробництва продукції рослинництва в підприємствах необхідно проводити його інтенсифікацію завдяки використанню оптимальних доз добрив і засобів захисту рослин, зрошенню полів у посушливих регіонах держави. Напрями застосування результатів дослідження: при формуванні аграрної і регіональної політики, розробці програмних документів розвитку аграрного сектору економіки та сільських територій у громадах, формуванні стратегій, інвестиційних і бізнес-планів розвитку сільськогосподарських підприємств.
інтенсифікація виробництва агропродукції
Формування депозитного портфелю банку з використанням клієнт-орієнтованого підходу
У статті досліджено роль депозитного портфелю в забезпеченні ресурсної бази комерційного банку. Розглянуто теоретичні аспекти формування депозитного портфелю, його складові та чинники впливу. З метою визначення фінансової стабільності й можливості банку надавати кредити і вкладати кошти в різні види активів проведено аналіз зв’язків між ресурсною політикою банку та його депозитним портфелем. Досліджено методи і стратегії, які впливають на формування депозитного портфелю та його роль як важливого інструменту ресурсної політики. Проаналізовано головні фактори управління депозитним портфелем, включаючи стратегії залучення депозитів, розподіл активів, ризиковий профіль і диверсифікацію. Детально описані інструменти, які використовуються для управління депозитним портфелем, серед яких ліквідна модель, модель оцінки ризиків, модель прогнозування попиту на депозити, аналіз конкурентного середовища та інші. Досліджено способи максимізації прибутків від депозитів, включаючи використання оптимальних ставок відсотків, розробку нових продуктів і послуг для залучення клієнтів. Для формування базису дослідження проаналізовано динаміку показників ефективності депозитної політики АТ КБ «ПриватБанк» за 2019-2023 рр. Розглянуто практичні аспекти управління депозитним портфелем і наведено рекомендації щодо його оптимізації. Також досліджено питання створення ефективних механізмів залучення нових клієнтів, розробки продуктів депозитного портфелю, врахування інтересів клієнтів і забезпечення високого рівня обслуговування. З метою вибору оптимального розподілу депозитних ресурсів проаналізовано такі фактори, як ризик, ліквідність, дохідність і стабільність. Успішне управління депозитним портфелем потребує постійного моніторингу ринкових умов і аналізу змін у попиті й пропозиції на банківському ринку. Запропоновано конкретні рекомендації щодо управління депозитним портфелем комерційних банків, які базуються на результатах проведених досліджень. Отримані результати можуть бути використані для підвищення фінансової стійкості банку. Банки можуть використовувати рекомендації щодо диверсифікації депозитного портфелю і управління ризиками для забезпечення стабільного розвитку й запобігання фінансовим проблемам.
Концептуальні та методологічні засади дослідження проблем розвитку ринку фінансових послуг
Проблема розробки теорії і методології дослідження ринку фінансових послуг була й залишається досить актуальною. Учені світу так остаточно і не визначилися з тим, яку наукову теорію (теорії) покласти в основу досліджень розвитку сучасного ринку фінансових послуг. Відтак, залишається відкритим питання, яку ж концепцію і методологію варто застосовувати для аналізу і прогнозу його кон’юнктури, щоб отримати результати, які б найточніше відображали й пояснювали поточну ситуацію та давали би можливість розробити прогноз розвитку цього ринку на перспективу, надавали би інструменти для управління бізнесом в умовах кон’юнктури, що очікується. У даній статті систематизовано різні економічні теорії і концепції, що були панівними при вивченні проблем розвитку ринку фінансових послуг протягом останніх століть. Як висновок, для сучасного дослідження найбільш доцільним виявився мікс із неокласичної, неокейнсіанської, нової інституційної теорії та теорії асиметричної інформації. Такий комплексний підхід дозволяє розглянути ринок фінансових послуг як багатогранне і багатоаспектне явище й використати широкий спектр підходів, методів, інструментів, поєднуючи їх у межах сучасної методології. Важливими підходами, використаними в дослідженні, були комплексний і системний, які дозволять після розрахунку ємності окремих сегментів ринку визначити показники сумарної ємності ринку фінансових послуг. У процесі дослідження визначено сутність ринку фінансових послуг, сегментовано його за різними ознаками для більш глибокого дослідження, знайдено місце кожного сегменту в системі ринку фінансових послуг, намічено відповідні методи аналізу і прогнозу розвитку сегментів цього ринку, визначено підходи до регулювання ринкових процесів на них. В умовах повномасштабної війни в Україні надзвичайно важливо коректно визначати ємність ринку фінансових послуг у всіх його сегментах, розуміти на скільки важливим може бути це джерело для відновлення і розвитку національної економіки, грамотно розвивати і регулювати цей ринок.
Фінансова політика підприємств в умовах воєнного стану
У статті представлено дослідження щодо формування інструментарію фінансової політики підприємств у період воєнного стану. Узагальнено теоретико-методологічні підходи до сутності фінансової політики підприємств; встановлено, що означена тематика залишається науково не розробленою в сучасних умовах економічної стагнації, яку спровокувала повномасштабна війна росії проти України. Акцентовано увагу на тому, що актуальним є формулювання тверджень щодо сутності й окремих складових фінансової політики з точки зору вирішення завдань і надзвичайних викликів, які ставляться перед економікою нашої держави в сучасному вимірі. Сформовано напрями розвитку довгострокової і поточної фінансової політики підприємств в умовах переформатування фінансової системи країни за воєнного стану задля адекватного реагування на існуючі виклики, та забезпечення її стабілізації. Для проведення дослідження були використані наступні методи: системний підхід до дослідження інструментарію фінансової політики підприємств; метод економіко-статистичного аналізу й узагальнення (для збору та обробки інформації про визначальні фінансово-економічні показники макро- і мікрорівня); графічний метод; метод теоретичного узагальнення (для обґрунтування результатів дослідження та формування висновків і пропозицій). Обґрунтовано, що визначення інструментарію і напрямів довгострокової фінансової політики вітчизняних підприємств підпорядковано формуванню дисбалансів у фінансовій системі та комплексній дії системного ризику, складовими якого є незворотність фінансових втрат і негативний вплив зовнішніх чинників на функціонування підприємств. Відповідно, поточна фінансова політика покликана здійснювати своєчасне виявлення загроз і несприятливих змін зовнішнього середовища, у тому числі, оцінку тенденцій зміни поточного стану підприємства для цілеспрямованого формування, організації та використання фінансів у короткостроковому періоді. Запропоновано визначати фінансову політику підприємств у період воєнного стану як систему заходів, спрямовану на мобілізацію фінансових ресурсів (у виключних умовах їх обмеженості), їх подальший цілеспрямований розподіл і використання з метою забезпечення економічної стабілізації, фінансової стійкості підприємств і формування інструментарію повоєнного відновлення бізнесу в Україні. Обґрунтовано, що екстраполяція принципів ринкової економіки мирного часу щодо принципів формування системи управління фінансами під час воєнного стану неможлива, відповідно, сучасні умови функціонування підприємств в Україні вимагають використання ситуаційного, сценарного та адаптивного підходів до управління фінансами, що забезпечить ефективність фінансової політики за деструктивного впливу повномасштабної війни. Обґрунтовано, що для управління фінансами на мікрорівні у період воєнного стану, доцільно обрати консервативну політику.
Класифікація витрат маркетингової діяльності в обліку сільськогосподарських підприємств
Актуальність теми зумовлена потребою в ухваленні оперативних фінансово обґрунтованих рішень у сфері маркетингу на основі даних бухгалтерського обліку про склад, структуру і динаміку витрат сільськогосподарських підприємств. Метою дослідження є вдосконалення класифікації витрат маркетингової діяльності сільськогосподарських підприємств, спрямоване на підвищення ефективності використання ресурсів, оптимізацію витрат маркетингової діяльності та забезпечення сталого розвитку. Для досягнення вказаної мети в дослідженні були використані методи: аналіз, аналогія і узагальнення – для вивчення наукових праць за темою статті; спостереження й детальний опис допомогли отримати та узагальнити фактичний матеріал. Оцінка рівня маркетингових витрат дозволить розрахувати бюджет на маркетингові заходи, включаючи витрати на рекламу, просування товарів, дослідження ринку та інші маркетингові активності. Облік витрат маркетингової діяльності допоможе визначити підприємству, наскільки значними є його інвестиції в маркетинг і чи відповідають вони поставленим цілям. Структура маркетингових витрат вказує на розподіл коштів між різними маркетинговими каналами та інструментами. Це дозволяє визначити, які засоби маркетингу є ефективнішими й результативнішими. У дослідженні узагальнено погляди науковців на сутність і структуру витрат маркетингової діяльності сільськогосподарських підприємств, проаналізовано можливості використання зазначених класифікацій для облікового відображення маркетингових витрат. На основі цього була запропонована оновлена класифікація маркетингових витрат, яка акцентує увагу на цифровому маркетингу як окремій групі, враховуючи технологічний напрям розвитку бізнес-процесів. Цей сегмент включає в себе витрати на платну видачу в пошукових системах, промоцію товарів на спеціалізованих аграрних електронних ресурсах, соціальний медіа маркетинг і співпрацю з інфлюенсерами. Впровадження зазначеної класифікації дозволить оптимізувати витрати маркетингової діяльності, підсилити конкурентні позиції і продуктивність аграрного бізнесу, а також може бути використана для подальших досліджень з обліку та управління маркетинговою діяльністю сільськогосподарських підприємств.
Авторське право (c) 2023 Економіка і управління бізнесом
Формування попиту і пропозиції на аграрних ринках України в умовах надзвичайних викликів
Сучасна глобальна нестабільність, зумовлена економічними, соціальними й природними факторами вимагає глибокого розуміння та аналізу впливу таких умов на формування попиту і пропозиції в аграрному секторі. Актуальність дослідження визначається загостреним характером надзвичайних викликів, з якими стикається аграрний сектор України в умовах сьогодення. У зв’язку з нестабільністю економічно-політичної ситуації, аграрні ринки стають об'єктом посиленого впливу зовнішніх факторів, таких як військові конфлікти, економічні санкції та зміни кліматичних умов. Врахування динамічності ринку й пошуку оптимальних відповідей на виклики робить цю тему важливою для наукового співтовариства і практичних учасників аграрного сектору. Для виконання представленого дослідження було використано загальнонаукові (узагальнення, порівняння, індукція і дедукція) та емпірико-теоретичні методи (аналіз, синтез). Використання системно-структурного та статистичного аналізу дало можливість проаналізувати український аграрний ринок і визначити зміни в споживчому попиті на основні групи продуктів, враховуючи економічні, соціальні й геополітичні фактори. На основі отриманих результатів зʼясовано, що предметом купівлі-продажу на аграрному ринку виступає сільськогосподарська продукція, характеристики та особливості виробництва якої визначають унікальність аграрного ринку в порівнянні з іншими типами ринків. Встановлено, що потреби населення в харчових продуктах повністю забезпечені, в результаті чого держава має можливість експортування продукції. На основі отриманих результатів з’ясовано, що внаслідок значного підвищення цін на харчові продукти, можливої редукції асортименту даних продуктів і втрати стабільних доходів у населення, зниження споживання тваринницької продукції, риби й сезонних продуктів є висока ймовірність зміщення балансу споживання на користь хлібобулочної продукції та напівфабрикатів. Результати дослідження можуть бути використані для розробки ефективної політики державного регулювання, спрямованої на підвищення конкурентоспроможності аграрних ринків, а також можуть бути спрямовані на подальшу розробку програм і стратегій управління ризиками в аграрному секторі.
Ринок іпотечної нерухомості: кредитування домогосподарств комерційними банками України під час воєнного стану
У статті досліджено іпотечний ринок нерухомості й представлено особливості банківського кредитування домогосподарств в Україні під час воєнного стану за програмою «єОселя»; розглянуто механізм функціонування іпотечного ринку України в умовах воєнного стану; проведено дослідження іпотечного ринку України з визначенням можливих перспектив; проведено фінансово-економічний аналіз одного з найбільших банків сучасної України – АТ КБ «ПриватБанк» у розрізі кредитування; надано характеристику та аналіз державним іпотечним програмам; досліджено перспективи розвитку іпотечного кредитування з використанням зарубіжного досвіду й запропоновано шляхи забезпечення ефективного функціонування системи іпотечного кредитування України під час воєнних дій. Досліджено і практично обгрунтовано обсяги кредитування домогосподарств; встановлено, що за період із 2018 по 2022 рр. обсяги наданих кредитів домогосподарствам мали тенденцію до зростання. Поглиблений аналіз дослідження порівняння наданих іпотечних кредитів домогосподарствам за термінами їх погашення показав, що обсяги іпотечного кредитування за термінами погашення протягом 2018-2022 рр. мають тенденцію до зменшення. Узагальнено, що на сьогодні всі механізми іпотечного кредитування, які реалізуються банками, представлені різними програмами з кредитування громадян, які в свою чергу інвестують заощадження в об’єкти нерухомості, а також можуть купувати готове житло на первинному чи вторинному ринках. Доведено, що перевагою валютних запозичень є набагато нижчі відсоткові ставки, а до основного недоліку можна віднести невизначеність курсу,викликана девальвацією гривні. Практична складова отриманих результатів полягає у визначенні напрямів подальшого розвитку іпотеки як форми залучення фінансових ресурсів для активізації іпотечних кредитів, що дозволить вирішити низку соціально-економічних проблем держави.
Інноваційність як передумова повоєнного розвитку аграрного сектору України
У представленій статті містяться результати досліджень щодо інноваційності як передумови повоєнного розвитку аграрного сектору України. Актуальність цього питання зумовлена ризиками, які з’явилися в економіці держави внаслідок російсько-української війни. Автор розглядає інноваційний процес як передумову підвищення конкурентоспроможності аграрної галузі, аналізуючи теоретичні аспекти інвестиційного забезпечення та інноваційних процесів. Він звертає увагу на обмеженість досліджень щодо інноваційності інновацій у контексті повоєнного розвитку аграрного сектору, особливо з огляду на вплив інновацій на відновлення й модернізацію сільськогосподарського виробництва. Стаття підготовлена з використанням різних наукових методів економічного дослідження (історичний, аналітико-емпіричний, індуктивно-дедуктивний, статистичний і порівняльний методи), містить аналіз статистичних даних про сільське господарство та експорт агропродовольчої продукції. Дослідження базується на відкритих джерелах інформації. Було прийнято до уваги й піддано оглядово-аналітичному аналізу інформацію з офіційних веб-сайтів. Так, автор аналізує динаміку зайнятості, продуктивності праці та інші макроекономічні показники в аграрному секторі; розглядає вплив війни 2022 року на аграрний сектор, вказуючи при цьому на значні втрати, які понесла ця складова національної економіки. У статті висвітлюється глобальний індекс інновацій і позиція України в ньому, аналізуються сильні й слабкі сторони держави в цьому контексті. Стаття підкреслює роль цифровізації та зеленої економіки в аграрному секторі й закінчується висновками про важливість інновацій для аграрного сектору України. Перспективи подальших досліджень полягають в опрацюванні шляхів покращення інноваційного забезпечення, включаючи поліпшення інфраструктури, підготовку наукових кадрів, створення сприятливих умов для розвитку бізнесу та залучення інвестицій. Тому на порядку денному для науковців одним із першочергових завдань є розробка ефективної стратегії повоєнного інноваційного розвитку аграрного сектору України, яка має бути відображенням сучасних наукових досліджень, включаючи впровадження зеленої економіки, цифровізацію аграрного сектору країни тощо.
Інформаційні системи моделювання цін на землю при процесі урбанізації
Динамічні зрушення, пов'язані з розвитком або занепадом міст, суттєво впливають як на муніципальну, так і на національну економічну політику. Розширення міст часто вимагає виділення значних ділянок землі (або земельних площ), тоді як у регіонах із обмеженою доступністю землі або географічними обмеженнями є обов'язковим інноваційний підхід до міського планування. Мета роботи ‒ дослідження й побудова надійної моделі системи цін на землю, яка є частиною більшої цифрової інформаційної системи, з акцентом на міські та приміські земельні ділянки. Окрім того, завдання полягало в розробці відповідної системи для економічного моделювання цін на землю будь-якої обраної земельної ділянки. Визначено та класифіковано ключові фактори вартості землі. Кожен прямий і непрямий фактор економічного впливу цін на землю був узагальнений і використаний для побудови моделі інформаційної системи. Серед цих факторів фінансово-економічні дані в поєднанні з геопросторовою інформацією вважаються основними джерелами вхідних даних для інформаційної системи підтримки прийняття рішень. Побудовано восьмиступінчастий алгоритм, який застосовується головною функцією інформаційної системи в процесі представлення економічної оцінки земельних ділянок. Наведені рівняння для економічної оцінки окремо взятого об'єкта земельної ділянки можуть бути використані для розрахунку важливих параметрів для даної інформаційної системи. Якщо іти ще далі, то діаграма в формі піраміди позначає чотири етапи загальної економічної оцінки перспективного земельного об'єкта в контексті інвестиційних можливостей. Ціна кожної окремої земельної ділянки може бути ефективно розрахована за допомогою інформаційної системи, яка спирається на опрацьовані дані, фактори впливу на ціну та загальну інформацію про земельні ділянки. Отримані результати підкреслюють необхідність більш комплексного підходу до моделювання цін на землю на урбанізованих територіях. Цей підхід повинен адекватно відображати поточне розмежування міських і приміських територій, включати дані, що стосуються міських зон, враховувати просторовий розподіл найбільш значущих промислових об'єктів і ділових районів у межах великої міської зони (урбанізованого регіону).
Інвентаризація активів і зобов’язань як інструмент відновлення обліку в сільськогосподарських підприємствах в умовах воєнного стану
У статті досліджено організацію й методику проведення інвентаризації активів і зобов’язань підприємств, які постраждали внаслідок військових дій або перебували в умовах окупації. Розглянуто особливості процесу відновлення діяльності агропромислових підприємств, які знаходилися в місцях проведення бойових дій і на окупованих територіях, що пов’язані з проблемами відображення в обліку та звітності втрат, завданих військовою агресією. Установлено, що для їх визначення необхідно застосувати комплекс заходів облікового характеру, одним із найважливіших серед яких є інвентаризація. У ході дослідження було виявлено, що проведення інвентаризації після деокупації територій має певні особливості. На основі проведеного аналізу нормативно-правових актів запропоновано альтернативні джерела отримання інформації щодо активів у разі їх повної або часткової відсутності у даних обліку внаслідок їх знищення (втрати) під час окупації. Встановлено, що джерелами такої інформації можуть бути дані державних реєстрів, зокрема Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру транспортних засобів, Державної системи правової охорони інтелектуальної власності, Єдиного державного реєстру тварин Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин. Запропоновано доповнити план рахунків активів, капіталу й зобов’язань окремим субрахунком 026 «Нетипові активи виявлені в ході інвентаризації», на якому доцільно відображувати виявлені під час інвентаризації нетипові для даного підприємства активи до моменту прийняття рішення військовою / військово-цивільною адміністрацією про їх подальше використання. Дійшли висновку, що залучення незалежного аудитора під час проведення інвентаризації сприятиме підвищенню достовірності й повноти даних обліку і фінансової звітності, що буде надійною основою для фіксації збитків, завданих військовою агресією.
Перспективи розвитку малого підприємництва в сільському господарстві
Мале підприємництво характеризується гнучким механізмом адаптації до мінливих умов ринкового середовища в економіці, а також неекономічних факторів впливу тощо. В умовах України до останніх можна віднести перманентну воєнну загрозу рф, що змінює умови функціонування суб’єктів малого підприємництва в сільському господарстві, так як від нього залежить задоволення первинних потреб населення в продовольстві, прикладанні робочої сили в сільській місцевості. Предмет дослідження охоплює теоретико-практичні засади розвитку суб’єктів малого підприємництва в аграрному секторі економіки. Метою дослідження є обґрунтування напрямів перспективного розвитку суб’єктів малого підприємництва в сільському господарстві на основі аналізу показників їх господарської діяльності протягом останніх років. Методи проведення дослідження: абстрактно-логічний; монографічний; статистико-економічний, системний підхід тощо. У статті узагальнено сутність і визначено всіх суб’єктів малого підприємництва в сільському господарстві на основі організаційно-правових і соціально-економічних засад їх розвитку; обґрунтовано перспективні напрями виробництва менш капіталомістких і більш трудомістких видів агропродукції суб’єктами малого підприємництва, враховуючи їх поточний економічний стан; визначено напрями підтримки розвитку малого агропідприємництва в сільських громадах і трансформації частини сільських домогосподарств у фермерські та інші види суб’єктів малого підприємництва, завдяки організаційній і фінансово-матеріальній підтримці на рівні територіальних громад. Зроблено висновок, що організаційна й фінансово-матеріальна підтримка розвитку суб’єктів малого агропідприємництва забезпечить зменшення безробіття, збільшення обсягів доданої вартості, продуктивності праці, трудових доходів в аграрному секторі економіки, сприятиме розвитку сільських територій і громад. Галузь застосування результатів: формування аграрної і регіональної політики розвитку економіки й територіальних громад, процес розробки проєктів державних і місцевих програм розвитку аграрного сектору економіки та сільських територій.
Функціонування ринку молока: досвід України як кандидатки в члени Євросоюзу
Проведено аналіз динамічних змін поголів’я корів, валового виробництва молока, його балансу та експорту за різними видами товарів. Встановлено, що за відсутності узгодженості взаємовідносин у харчовому ланцюгу «виробництво-переробка-реалізація» в Україні найвищими щорічними темпами у світі скорочувалось поголів’я корів, внаслідок чого в останні роки виник дефіцит молока-сировини. Паралельно мало місце скорочення кількості молокопереробних підприємств із завантаженістю потужностей до 60 %. За таких обставин вони були змушені нарощувати імпорт сирого молока з європейських країн. Основним напрямком вирішення цих проблем є встановлення рівноважних цін у харчовому ланцюгу з допомогою раніше розробленої нами моделі «витрати-випуск» молокопродуктового підкомплексу. У статті обґрунтовано, що застосовування такої моделі в молокопродуктовому підкомплексі як основного його модуля сприятиме теоретичному вирішенню проблеми гармонізації взаємовідносин між усіма учасниками інтегрованого виробництва, так як ця галузь повинна визнаватись як складна система, що потребує серйозних наукових підходів до її дослідження. Розробка інших модулів системи цього комплексу передбачає залучення фахівців із землевпорядкування, землекористування, екології, годівлі тварин, технологій виробництва і переробки, математики тощо, а також представників бізнесу як консультантів з прогнозу перспектив конкуренції на світовому ринку молочної продукції, так як лише злагоджена робота фахівців з еколого-економічних проблем спроможна розв’язати складне завдання щодо створення конкурентоспроможного молокопродуктового підкомплексу України. Розрахунки за допомогою цієї моделі показали першочерговість інвестицій у модернізацію молокозаводів із відповідним збільшенням рівня глибини переробки, що призведе до зниження собівартості кінцевої продукції заводів і виявлення значних резервів підвищення цін на сире молоко для первинних виробників.
Забезпечення продовольчої безпеки в умовах глобальних викликів
У статті проведено аналіз сучасного стану продовольчої безпеки України. Акцентовано, що рівень продовольчої безпеки в Україні перевіряється за внутрішньою системою параметрів і міжнародними методологіями. Аналіз рівня продовольчої безпеки в Україні за Глобальним індексом продовольчої безпеки показує, що він значною мірою відстає не тільки від провідних країн, але й від сусідніх держав. Ситуація вимагає розгляду не тільки існуючих, а й перспективних викликів і загроз продовольчій безпеці. У майбутньому це сприятиме підвищенню конкурентоспроможності сільськогосподарських підприємств на світовому продовольчому ринку. Для досягнення поставленої мети були застосовані загальнонаукові й спеціальні методи дослідження, основними з яких є наступні: діалектики, наукової абстракції, статистичні, графічного аналізу. У даному дослідженні розглянуто методику оцінки продовольчої безпеки, яка передбачає розрахунок чотирьох складових, а також інтегрального індексу продовольчої безпеки держави. На основі даної методики оцінено стан продовольчої безпеки України. Отримані результати були використані як база для порівняння з аналогічними показниками країн Європи й світу. Пропонуються інструменти зміцнення продовольчої безпеки на основі дотримання вимог принципів забезпечення продовольчої безпеки, включаючи самодостатність, багатофункціональність, соціальну справедливість, незалежність, стабільність, баланс і раціональність. Для посилення продовольчої безпеки пропонується зміцнити такі складові як фізична доступність і економічна доступність продуктів харчування, так як вони гарантують якість і безпеку сільського господарства. Доведено, що виклики й проблеми вітчизняного агропромислового комплексу відіграють значну роль на світовому ринку і є вирішальними в забезпеченні продовольчої безпеки. Запропоновано заходи для підвищення продовольчої безпеки.
Економічні засади підвищення ефективності виробництва молока
У статті здійснено аналіз сучасного стану й тенденцій розвитку молочного скотарства в Україні. Проаналізовано основні показники його розвитку та економічної ефективності виробництва продукції. За результатами досліджень виявлено, що одна з важливих проблем на ринку молока є низькою якістю його в господарствах, які населення виробляють 65,8% всього молока в державі. Зазначено, щокооперація господарств населення, організація сімейних ферм і переробників молочної сировини, з урахуванням досвіду розвинутих країн світу, вирішити проблему виробництва якісної молочної сировини і дати можливість отримати прибутки. Розкрито поточні проблеми, з якими стикаються виробники молока ‒ підвищення собівартості продукції, зменшення попиту на молочну продукцію, втрата даної продукції в зоні бойових дій і на окупованих територіях, проблеми з розрахунками зі сторони торговельних мереж, демонстрація дієвого інструментарію кредитування молокопереробних підприємств у період війни. На підставі аналізу виокремлено основні чинники, які мають найбільший вплив на сучасний стан молочної галузі. Зазначено, що молочне тваринництво ‒ це напрямок, у якому проблематично розвиватися без державних дотацій,тому підтримка виробників молока є кінцевою. Надано практичні рекомендації щодо підвищення ефективності виробництва молока за підвищення його якості, зокрема в господарствах населення й трансформації їх у сімейні фермерські господарства або кооперативи. Зроблено висновок, що запровадження дієвого механізму реалізації запропонованих заходів за умови державної підтримки молочної галузі та збільшення фінансування стане руйнівною силою прискореного її розвитку. Практична значущість отриманих результатів виникає в тому, що авторські рекомендації можуть бути використані сільськогосподарськими підприємствами чи особистими господарствами населення у пересічній діяльності.
Сучасні тренди туристичного розвитку м. Києва
Загальновідомо, що місто Київ є столицею й серцем України та візитною карткою для туристів з різних країн світу. Метою публікації є проаналізувати сучасний стан розвитку туризму в місті Києві та визначити передумови його розвитку у повоєнний період. Особливо актуальним є дане дослідження в період повномаштабного вторгнення росії й активних бойових дій, масових ракетних обстрілів та обстрілів дронами-камікадзе, що практично зупинило діяльність туристичної сфери України і м. Києва, зокрема. Для досягнення поставленої мети були використані загальнонаукові метод, зокрема статистичний; аналізу і синтезу. Користуючись методом наукового узагальнення було розкрито актуальність теми в умовах військового стану та виділено пріоритетні напрямки розвитку туристичного потенціалу міста Києва, враховуючи в першу чергу безпекову ситуацію. Досліджено основні вектори змін, які відбулися в туристичному секторі за останні роки. Проаналізовано чисельність суб’єктів туристичної діяльності, що надають туристичні послуги, розробляють і розповсюджують туристичні путівки, займаються обслуговування туристів міста Києва. Досліджено рейтинг туроператорів м. Києва. Визначено й обґрунтовано рівень задоволеності туристами від відвідування м. Києва. Основними результатами дослідження, що представляють наукову новизну стали визначені цікаві напрямки туристичних маршрутів Києва. Наголошено, що українська столиця має великий туристичний потенціал, який включає історичну культуру, давню історію, об’єкти історичної спадщини, що складають основу туристичного інтересу. Виділено й проблеми міста Києва, серед яких безпекова ситуація, необхідність поліпшення дорожніх умов, вирішення проблем культури водіння, покращення обслуговування в місцях, які відвідують туристи та інші. Практична значимість отриманих результатів завдяки представленому чіткому алгоритму дій полягає у можливості їх запровадження туристичними фірмами й туристичними агентами у своїй практичній діяльності.
Регулювання конкурентоспроможності галузей аграрного сектору економіки в умовах застосування цифрових інструментів маркетингу
Метою статті є виявлення особливостей і розробка прикладних рішень регулювання конкурентоспроможності галузей тваринництва, зокрема равликівництва, рибного господарства, органічної аквакультури. У рамках дослідження застосовано методи синтезу, кількісні та графічні методи у питаннях виявлення специфічних елементів цифровізованого маркетингу продукції тваринництва, узагальнення. Методологічною основою дослідження є метод стратегічного аналізу в рамках цифровізованого маркетингового управління в галузі тваринництва за напрямками собівартості, знання продукту, ціноутворення, встановлення коридору цільових цін, а також ефективного управління контрактними умовами. Запропоновано підходи до вивчення проблематики формування і реалізації цифровізованого маркетингу продукції тваринництва, що ґрунтується на глибинній оцінці широкого спектру факторів впливу, в контексті регулювання конкурентоспроможності. Описано схожості та розбіжності процесу цифровізованого маркетингу загалом і в галузях тваринництва. Здійснено аналіз ключових факторів впливу на цифровізований маркетинг продукції тваринництва в контексті забезпечення конкурентоспроможності. На основі аналізу розглянутих факторів впливу виділено ключові аспекти управління цифровізованим маркетингом продукції тваринництва, що покликано посилити її конкурентоспроможність. Наголошено на важливості врахування специфічних галузевих факторів у рамках планування та реалізації цифровізованого маркетингу в галузі тваринництва у світлі регулювання конкурентоспроможності. Запропоновано процес планування та реалізації цифровізованого маркетингу продукції тваринництва, що складається з семи взаємоузгоджених етапів. Окремо розглянуто специфічні галузеві фактори впливу на цифровізований маркетинг продукції галузей тваринництва в розрізі собівартості, розуміння продукту, ціноутворення та управління контрактними умовами. Перспективами майбутніх досліджень є конкурентоспроможний розвиток процесу цифровізованого маркетингу продукції тваринництва на основі інструментів діджиталізації, а також поглиблений аналіз інфраструктури цифровізованого маркетингового управління в тваринництві для забезпечення конкурентоспроможності в умовах економічних викликів.
Концептуальні засади принципу безперервності діяльності підприємств в умовах невизначеності
Метою публікації є дослідити концептуальні засади принципу безперервності діяльності підприємств як основоположного принципу в процесі підготовки фінансової звітності. Особливої актуальності дане питання набуває в сучасних умовах високого ступеня невизначеності, спричиненої впливом всесвітньої пандемії коронавірусу та військових дій російської федерації на території України. Для досягнення поставленої мети в процесі дослідження використовувались загальнонаукові методи дослідження, зокрема такі як: емпіричні методи (спостереження й опис) та теоретичні (аналіз і узагальнення). Мета дослідження полягає у розкритті суті та важливості принципу безперервності діяльності підприємств, визначенні тлумачення поняття «безперервність діяльності» в залежності від контексту та підходів зарубіжних і вітчизняних науковців, формуванні власного бачення щодо трактування сутності принципу безперервної діяльності з урахуванням впливу сучасних умов високого рівня економічної невизначеності, дослідженні основних концептуальних засад принципу безперервності діяльності, таких як ризик менеджмент, гнучкість, автоматизація, резервування, комунікація, планування. У дослідженні визначено необхідність удосконалення концептуальних засад принципу безперервності діяльності підприємств у сучасних умовах невизначеності. Обґрунтовано взаємозв’язок понять «принцип» і «припущення» в системі аналізу безперервності діяльності підприємств. Проаналізовано міжнародну та українську сучасну законодавчо-нормативну базу на предмет встановлення важливості ролі принципу безперервності діяльності в системі бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Встановлено й охарактеризовано взаємопов’язаність основних ознак принципу безперервності діяльності підприємств з точки зору різних науковців сучасності. Практична значимість отриманих результатів полягає в означенні провідних концептуальних засад, які спрямовані на забезпечення дотримання принципу безперервної діяльності суб’єктів господарювання та формування напрямів їх удосконалення в умовах невизначеності.
Метою публікації є проаналізувати специфіку міжнародного лізингу через дослідження галузево-секторальної специфіки лізингових операцій і запропонувати основні напрями запровадження зарубіжного досвіду у вітчизняну практику. Особливо актуальним є дане питання в умовах сучасної економічної кризи, спричиненої повномасштабною війною на території України. Для досягнення поставленої мети були використані загальнонаукові методи: статистичний і розрахунково-математичний – за допомогою яких було сформовано всю необхідну вихідну інформацію для аналізу специфіки лізингових операцій; аналізу – для оцінки його ефективності з використанням показників оцінки ефективності інвестиційних проектів. Користуючись методом наукового узагальнення було розкрито актуальність теми в умовах економічної кризи. Для формування базису дослідження передусім було проаналізовано динаміку розвитку лізингу в різних країнах. Основними результатами дослідження, що представляють наукову новизну стали: розроблений механізм укладання і реалізації лізингової угоди, проаналізовані особливості державного регулювання лізингового ринку деяких провідних країн світу. Кожна країна має свої національні особливості та відмінності при здійсненні лізингових операцій. Міжнародні лізингові відносини водночас включають важливі елементи кредитних операцій, інвестиційної, орендної та комерційної діяльності, які тісно поєднуються один з одним, утворюючи нову організаційно-правову форму бізнесу. Міжнародний лізинг можна вважати формою експорту-імпорту капіталу, оскільки причини міграції капіталу є причинами експорту та імпорту лізингової операції. Практична значимість отриманих результатів полягає у тому, що розроблений механізм укладання і реалізації лізингової угоди може бути використаний як приватними підприємствами, так і державними установами, які укладають лізингові угоди. Із метою забезпечення розвитку міжнародного лізингу в Україні необхідно на державному рівні всіляко підтримувати розвиток лізингу загалом, зокрема важливо удосконалити чинне законодавство згідно міжнародних норм лізингу і запровадити при імпорті високотехнологічного обладнання інвестиційні податкові пільги.
Концептуальні засади повоєнних трансформацій сільського господарства України
Стабільне й ефективне функціонування сільського господарства в умовах сьогодення набуло пріоритетного значення у забезпеченні продовольчої незалежності держави. Проте російське військове вторгнення і тимчасова окупація частини території України спричинили значні руйнівні наслідки у сфері сільськогосподарського виробництва. Метою статті є аналіз стану сільського господарства в умовах війни та окреслення структурної трансформації в період повоєнної відбудови. Завдання окреслено визначенням обсягів втрат аграрного сектору від російської агресії та вибором вектору трансформаційних зрушень його повоєнної відбудови і подальшого розвитку. Емпірична база включає інформацію Інституту аграрної економіки, Міністерства аграрної політики та продовольства України, наукових та оглядових публікацій. Теоретичне і прикладне опрацювання інформації спирається на табличні методи – для побудови рядів динаміки виробництва продукції й окреслення систем ведення сільськогосподарського виробництва; методи системного аналізу – для порівняльних характеристик функціонування індивідуального і корпоративного секторів сільського господарства, виявлення причин і наслідків проблемної ситуації в галузі; абстрагування – для виділення найсуттєвіших ознак, властивостей і зв’язків, які характеризують розвиток аграрного сектору; обґрунтування та узагальнення – для встановлення закономірностей подальшого розвитку сільського господарства. У результаті дослідження встановлено, що аграрний сектор економіки України зазнав значних втрат від проведення бойових дій. Обґрунтовано переваги й недоліки індивідуального і корпоративного секторів сільського господарства. Переваги й недоліки корпоративного сектору або великотоварного аграрного бізнесу в Україні представлено на прикладі функціонування агрохолдингів. Доведено переваги індивідуального сектору в забезпеченні внутрішнього споживчого ринку. Обґрунтовано шляхи повоєнної відбудови сільського господарства на засадах фермерства відповідно до рекомендацій ООН і спільної аграрної політики Європейського Союзу.
Розвиток підприємництва у сфері зеленого туризму
Проблематика розвитку туризму в Україні постає наряду із підвищенням рівня життя сільського населення. Сільський зелений туризм передбачає розвиток підприємницької діяльності в даній галузі надає можливість місцевим жителям підвищувати свій добробут. Дослідження перспектив розвитку зеленого туризму є актуальним сьогоденням. У даній статті проаналізовано й обґрунтовано розвиток туристичного бізнесу в Україні як пріоритетної складової економічного розвитку держави, висвітлено стан і перспективи підприємницької діяльності на селі, наведено рекомендації щодо перспектив розвитку підприємництва у сфері зеленого туризму. Зелений туризм сприятиме покращенню добробуту територіальний громад, зростанню зайнятості сільського населення, розвитку інших напрямків бізнесової діяльності на селі та збільшенню надходжень до бюджету як громад, так і держави. Однак для ефективної діяльності це потребуватиме покращення інформаційного, рекламного тощо забезпечення туристично-рекреаційного потенціалу локацій. У повоєнний період держава повинна відновити підтримку індустрії туризму в питанні розвитку зеленого туризму. На жаль, нині ми можемо говорити про центральну і західну частини України. Сільські садиби будуть відігравати свою місію в повній мірі ще довгі часи. І цей вид підприємницької діяльності матиме безліч функцій як відпочинкових, лікувальних або можливо виникне на ринку потреба в забезпеченні нових, досі не затребуваних послуг. Держава має сприяти розвиткові зеленого туризму та слідкувати за дотриманням якості послуг. Євроінтеграційний напрямок України вимагає дотримання відповідних стандартів якості у сфері гостинності. Дослідивши передумови та перспективи розвитку індустрії гостинності в Україні, а саме зеленого туризму, дійшли висновку, що даний напрямок діяльності на селі має багато позитивних аспектів, починаючи від вирішення соціально-економічних проблем у сільській місцевості й завершуючи впливом на розвиток економіки держави загалом. Туристичний ресурсний потенціал держави при належному використанні, вмілому маркетинговому плануванні, популяризації української автентичності на світовому ринку з високою ймовірністю можуть вивести Україну в п’ятірку світових лідерів індустрії туризму.
Забезпечення ефективного управління кредитним портфелем комерційного банку в умовах сучасної кризи
Метою публікації є дослідження щодо забезпечення ефективного управління кредитним портфелем банку та пошуку шляхів розширення банківського кредитування провідних галузей економіки. Практичні розрахунки здійснено на основі АТ КБ «ПриватБанк» за 2019-2022 рр. Особливо актуальним є питання щодо кредитування в мовах сучасної кризи. Визначено, що кредитна діяльність банку виступає одним з важливих джерел залучення коштів в економіку країни і підтримку її оптимального функціонування. Банки за рахунок кредитної діяльності підвищують активність державного і підприємницького секторів економіки. Однак сьогодні процес банківського кредитування потребує вдосконалення. Це стосується і формування кредитного портфеля, який займає ключове місце в пріоритетах діяльності комерційних банків, оскільки дозволяє більш чітко розробляти їх стратегію і тактику, а також визначати можливості з кредитування клієнтів і розвитку ділової активності. У рамках дослідження були використанні загальнонаукові методи: спостереження (систематичне вивчення банку, отримання первинної інформації у вигляді показників фінансової звітності за аналізований період), порівняння (зіставлення аналізованих параметрів, коефіцієнтів, статей балансу між собою або з базовим показником, нормативним значенням), абстрагування (відхід у визначеннях категорій від несуттєвих властивостей та виділення декількох суттєвих характеристик), метод групувань (при розгляді класифікації кредитів); різноманітні прийоми статистичних методів, зокрема порівняння – при зіставленні фактичних даних за відповідні періоди; спостереження були використанні для вивчення і оцінки фінансового стану АТ КБ «ПриватБанк», методи аналізу та синтезу, індукції та дедукції. За основними результатами дослідження доведено: одним із напрямків управління кредитним портфелем АТ КБ «ПриватБанк» є стабілізація портфеля шляхом диверсифікації ризиків, що формує подвійний підхід до його управління; фінустанови зобов’язані імплементувати нові вимоги щодо розроблення та запровадження процесів управління непрацюючими активами, стратегії управління проблемними активами, контролю та звітування щодо виконання стратегії управління проблемними активами; розробка стратегії управління проблемними активами відповідно до Положення сприятиме підвищенню ефективності управління кредитним портфелем кожної банківської установи, зокрема й АТ КБ «ПриватБанк». Практична значимість отриманих результатів полягає у найважливішому факторі подолання наслідків фінансової кризи і поновлення економічного зростання, а саме зростання кредитних вкладень банків, котре неможливе без належної організації роботи з управління кредитним ризиком.
Фінансування інноваційної діяльності промислових підприємств України
Забезпечення конкурентоспроможності українських товарів і технологій ‒ це важлива проблема, вирішення якої пов'язане з вдосконаленням їх розробки, виготовлення, продажу та технічного обслуговування, тобто зі здійсненням цілеспрямованого фінансування інноваційної діяльності. Метою дослідження є аналіз стану й виявлення тенденцій фінансування інноваційної діяльності промислових підприємств України за період 2000-2020 років на основі фактичних даних, наведених Державною службою статистики України на дату публікації статті, та визначення подальших шляхів його активізації у повоєнний період. У процесі дослідження були використані аналітичний метод, методи групування даних, графічні методи, методи дедукції, порівняння, систематизації та логічного узагальнення. У статті досліджені складові джерел фінансування інноваційної діяльності підприємств України в динаміці за певний період часу; розглянуті внутрішні та зовнішні джерела фінансування інноваційних процесів, проблеми і перспективи їх залучення вітчизняними промисловими підприємствами. Встановлено, що у період до оголошення карантинних заходів через COVID-19 і подальшого початку агресивної війни росії проти України, основними джерелами фінансування інноваційної діяльності в Україні були: власні кошти компаній; кошти державного бюджету країни; кошти іноземних інвесторів та кошти інших джерел фінансування (кошти вітчизняних інвесторів, гранти тощо). Проведене дослідження показує, що державна політика України щодо здійснення інноваційної діяльності є не стабільною і фрагментарною. Прийняті державні акти не підтверджуються фінансовими та іншими інструментами, які б дозволили вітчизняним підприємствам прискореними темпами проводити та фінансувати інноваційну діяльність. У такій ситуації керівництву нашої країни слід більше приділити уваги удосконаленню законодавчої бази і створенню реальних фінансових інструментів форсованої допомоги підприємствам України в здійснені інноваційної діяльності.
Сучасний стан і основні напрямки розвитку галузі бджільництва
У статті досліджено сучасний стан і перспективи розвитку галузі бджільництва в Україні. Україна відома як одна з найпотужніших бджільницьких держав світу завдяки своєму вигідному географічному положенню та здатності виробляти якісну бджільницьку продукцію як для внутрішнього споживання, так і для експорту. Підкреслено особливу роль бджільництва в агропромисловому комплексі України. Галузь бджільництва не лише виробляє корисні продукти харчування, формує сировинну базу для переробної промисловості, але й сприяє підвищенню врожайності ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення. Для досягнення поставленої мети використані загальнонаукові методи дослідження, такі як емпіричні, теоретичні, статистичні та розрахунково-математичні. Здійснено огляд наукових джерел, статей і публікацій, які стосуються галузі бджільництва, виробництва меду та кількості бджолиних сімей. Цей аналіз надав загальне представлення про ринок меду та визначив ключові аспекти для подальшого дослідження. Для оцінки стану й динаміки розвитку галузі бджільництва були використані статистичні дані про виробництво меду у господарствах населення, підприємствах і фермерських господарствах, а також дані про кількість бджолосімей. Окрім того, були використані розрахунково-математичні методи для комплексного аналізу проблем і перспектив сектору. Загальний висновок статті полягає в тому, що галузь бджільництва в Україні знаходиться під впливом різних чинників, таких як зменшення кількості бджіл, зміни клімату та зовнішніх загроз. Відсутність науково обґрунтованого механізму формування й функціонування ринку меду, а також недостатність досліджень щодо питань розвитку ринкових відносин між виробниками, переробниками та постачальниками продукції бджільництва, обмежена інформація про економічну ефективність виробництва продукції бджільництва ‒ всі ці питання потребують детального дослідження. Перспективи розвитку галузі бджільництва полягають у веденні органічного бджільництва й використанні сучасних технологій. Стаття має значний науковий і практичний потенціал, оскільки надає важливі висновки та рекомендації для розвитку галузі бджільництва в Україні.
Розвиток діджитал-банкінгу в умовах військового стану в Україні
У статті підкреслюється важливість сучасного цифрового розвитку банківської сфери. Розглядається вплив дистанційного банкінгу на позиції банків, підтримку економіки та основні аспекти його функціонування в Україні. Важлива увага спрямована на основні проблеми кібербезпеки в механізмі дистанційного банківського обслуговування: дефіцит кадрів, необізнаність співробітників, відсутність відповідного якісного бюджету, проблемні місця облікових даних, прогалини в мобільних додатках банків. Дослідження вказує на ключові елементи функціонування дистанційного банкінгу під час воєнного стану, такі як скорочення територіальної мережі банків, розвиток технологічних рішень, операційна стабільність, довіра вкладників, інвестування в кібербезпеку та роботу персоналу. Відображено виклики і загрози поточного функціонування банків України під час військового стану, визначено особливості перетворень на сучасному етапі механізму дистанційного банківського обслуговування. Звертається увага на важливість впровадження практичних тренінгів, кейсів, симуляцій кібератак при навчанні персоналу й клієнтів; вказана важливість використання штучного інтелекту та машинного навчання. Штучний інтелект і машинне навчання важливі для розпізнавання кіберзагроз і протидії їм у режимі реального часу. Автором розширено напрями використання штучного інтелекту в напрямі створення прогностичних моделей, виконання обробки природної мови для аналізу неструктурованих даних, створення систем для повної автоматизації, забезпечення навчання з підкріпленням, впровадження генеративних моделей із виявлення шахрайства, боротьба з відмиванням грошей і аналіз поведінки клієнтів. Зроблено висновки, що застосування інноваційних технологій дозволить банкам автоматизувати виявлення аномальних і підозрілих активностей, забезпечуючи високий рівень безпеки та захисту фінансових операцій. Запропоновано поліпшення сучасного механізму діджитал-середовища на основі кіберстрахування, вказано на практичні аспекти функціонування схеми страхування за участі банка – страхового агента.
діджитал-банкінг на ринку фінансових послуг
Особливості управління забезпеченням товарами критичного імпорту в умовах воєнного стану
У статті досліджуються особливості управління забезпеченням товарами критичного імпорту в умовах воєнного стану. Під критичним імпортом пропонуємо розуміти ввезення в країну для внутрішнього споживання тих значущих для функціонування й розвитку національної економіки товарів, імпортозаміщення яких у певний період часу неможливе чи недостатнє в умовах кризи. Встановлено, що організація критичного імпорту в умовах воєнного стану дозволяє державі ефективно управляти виробництвом продукції, яка необхідна для внутрішнього ринку й підтримувати виробничі підприємства, які залежні від імпортної сировини. Зʼясовано, що поняття критичного імпорту сьогодні відсутнє на законодавчому рівні, а митне оформлення вантажів товарів критичного імпорту відбувається на підставі підзаконного акту – Постанови КМУ № 153 від 24.02.2022 «Про окремі питання щодо забезпечення здійснення імпорту». Встановлено, що у відповідності до законодавчих нововведень перелік товарів критичного імпорту фактично було скасовано в липні 2022 року, проте перелік послуг критичного імпорту досі залишився чинним. На основі проведеного дослідження встановили, що очікуваний попит на споживчі й інвестиційні товари ймовірно залишатиметься дуже низьким у середньостроковій перспективі, що у свою чергу ускладнюватиме відновлення імпорту. Рекомендуємо впровадження наступних основних заходів щодо регулювання зовнішньоекономічної діяльності в умовах воєнного стану: запровадження повного ембарго на імпорт товарів із країни-агресора; спрощення процедури ліцензування різних видів господарської діяльності; внесення змін до переліку товарів, експорт яких підлягає ліцензуванню, з метою більш ефективного контролю й регулювання; реформування митного оформлення для полегшення процесів ввезення товарів до держави; введення валютного контролю, що регулює строки розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності; внесення змін до переліку товарів, які визнаються як критичний імпорт, із урахуванням сучасних умов і потреб економіки.
Щодо економічної безпеки аграрного підприємства в умовах воєнного стану
Розкрито та уточнено сутність поняття «економічна безпека функціонування сільськогосподарських підприємств». Пропонуються методичні підходи до визначення базового рівня економічної безпеки функціонування сільськогосподарських підприємств. Досліджується вплив військових конфліктів на економічну стійкість аграрних підприємств. Визначаються основні виклики, з якими стикаються аграрні підприємства в умовах військових дій. Розробляються стратегії та заходи для забезпечення ефективного функціонування підприємств у період воєнного стану. Звертається увага на ключові аспекти економічної безпеки, такі як управління ризиками, резервування ресурсів і адаптація бізнес-моделей під впливом воєнних умов. Детальний аналіз стратегій забезпечує розуміння того, як аграрні підприємства можуть ефективно захищати свою економічну безпеку й зберігати стабільність у період військових загроз. Економічна безпека функціонування сільськогосподарських підприємств – це стан підприємства, що характеризує його здатність бути ефективним, попри внутрішні та зовнішні загрози. Базовий рівень економічної безпеки функціонування сільськогосподарських підприємств визначається на основі оцінки таких показників, як фінансова стійкість, виробнича потужність, конкурентоспроможність, екологічна безпека. Військові конфлікти створюють значні загрози економічній безпеці аграрних підприємств. До основних викликів можна віднести: порушення виробничих процесів; зменшення доступу до ресурсів; підвищення рівня ризиків. Для забезпечення ефективного функціонування аграрних підприємств у період воєнного стану необхідно розробити й впровадити комплекс заходів, таких як: управління ризиками; резервування ресурсів; адаптація бізнес-моделей. Управління ризиками передбачає розробку і впровадження заходів, спрямованих на зменшення ймовірності та наслідків негативних подій. Резервування ресурсів передбачає створення запасів ресурсів, необхідних для забезпечення безперебійного функціонування підприємства. Адаптація бізнес-моделей передбачає зміну організаційної структури, технологій, виробничих процесів тощо з урахуванням умов воєнного часу. Запропоновані стратегії й заходи за умови реалізації забезпечать підвищення економічної безпеки аграрних підприємств і сприятимуть їхньому стійкому функціонуванню у період воєнних загроз.